Справа 279/4795/18
Номер провадження 2/279/262/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"07" лютого 2019 р.
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі :
головуючого судді Коваленко В.П.
при секретарі Комаровій О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 « Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості , -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про слухання справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач ОСОБА_2 у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином і в передбаченому законом порядку, про що свідчать конверти із вмістом викликів , які повернулися без вручення адресату, за закінченням встановленого строку зберігання та оголошення на офіційному веб сайті суду.
За письмовою заявою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку , що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Судом встановлено , що 27 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір без номера , згідно якого останній отримав кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту картковий рахунок.
Відповідно до положень ч.ч.1,2ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони .
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1ст.626 ЦК України).
Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо за законом ця форма для даного виду договору не вимагається.
За змістом ч.1ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті відповідача, АТ КБ «Приватбанк», керуючись законодавством України публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та Правила надання банківських послуг». Тобто, Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам, які, таким чином, отримують доступ до всіх послуг банку.
Сторони погодили (п.2.1.1.12.2 Умов), що за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення боргових зобовязань до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати за користування кредитом,сплачуються відсотки у розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування.
Пунктом 2.1.1.12.б.1 Умов передбачено, що у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 гривень, клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.
У разі виникнення прострочених зобовязань із терміном прострочки понад 90 днів, клієнт сплачує банку пеню в розмірах, зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При цьому відсотки за користування кредитом клієнт не сплачує.(п.2.1.1.12.2.2. Умов).
Клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з карткового рахунку для погашення комісії за відкриття, річне щомісячне обслуговування карткового рахунку в розмірі, встановленому тарифами банку ( п.2.1.112.14 Умов).
Оскільки ОСОБА_2 підписавши, анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, підтвердив те, що він ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами та згодний на те, що вони є складовою частиною укладеного між ним та банком договору, суд приходить до висновку щодо обовязковості виконання відповідачкою вказаних умов та правил надання банківських послуг, зокрема, щодо сплати заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5355,39 гривень та 2589,02 гривні процентів.
Щодо нарахування позивачем штрафів (фіксована частина, процентна складова) слід враховувати таке. Зі змісту Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що неустойка (пеня і штраф) нараховуються за одне і те ж порушення несвоєчасне виконання зобовязань. Окрім нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості позивач нарахував також 500 гривень штрафу (фіксована частина) та 837,52 гривень (процентна складова) за таке ж саме порушення. За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, то їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15.
З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової), оскільки чинним законодавством не передбачена подвійна відповідальність за несвоєчасне виконання зобовязань.
За таких обставин суд стягує тіло кредиту в сумі 5355,39 гривень та заборгованість по процентах в сумі 2589,02 гривень.
Однак, суд вважає за необхідне зменшити розмір нарахованої банком пені, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1ст.546, ч.ч.1,3ст.549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується ,зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п.3ч.1 ст.611 ЦК України).
Згідно з положеннями ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків , та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що сума нарахованої банком пені в розмірі 8806,01 гривень значно більша від суми заборгованості за кредитом та відсотками.
За правилами частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та п.4ч.5ст.12 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти учасникам судового процесу у реалізації їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків (правова позиція Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14). Тобто , суд приходить до висновку щодо можливості зменшення розміру пені через її не співмірність із збитками, завданими позивачеві порушенням відповідачкою кредитного зобовязання , з 8806,01 гривень до 5000 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, ст. ст.526, 1050,1054 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити частково.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити за безпідставністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Коростенського
міськрайонного суду ОСОБА_3