Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Ковальчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну порядку та способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 пред`явила у Подільському районному суді м. Києві позов до ОСОБА_2 про зміну порядку та способу стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що на підставі рішення суду з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно.

Однак, позивач вважає, що вказаний розмір аліментів не відповідає потребам дитини та є значно меншим від того, що має забезпечувати батько.

Відтак, позивач просить суд змінити розмір аліментів шляхом стягнення з відповідача 1/2 частки з усіх видів доходів (заробітку) батька, але не менше 2000 грн., щомісячно починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Направив до суду заяву, в якій проти задоволення позову заперечував в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7)

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2015 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 9)

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17.11.2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечував щодо задоволення позову, зазначав, що 1/2 частина аліментів від його заробітку буде унеможливлювати нормальне матеріальне забезпечення самого відповідача.

Так, відповідно до довідки про доходи ОСОБА_2 , його середньомісячна заробітна плата становить від 4233,06 грн. до 6526,09 грн. Враховуючи щомісячне стягнення аліментів у розмірі 2000 грн., до сплати йому нараховується від 1347,61 грн. до 3193,50 грн. (а.с. 37)

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з Правовою позицією Верховного суду України у справі за № 143цс13 від 05.02.14: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Таким чином, в порядку ст. 192 Сімейного кодексу України може бути вирішено питання про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу.

Проте, позивач, має довести, що змінились обставини, що існували при ухваленні рішення про стягнення аліментів, як то майновий стан, потреби дитини тощо.

Законом передбачений обов`язковий розмір аліментів у виді 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (п. 2 ч. 2 ст. 182 СК України).

Позивач жодним належним та допустимим доказом не довела, що змінились обставини, які існували на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у розмірі 2000 грн. щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не довів перед судом наявності достатніх підстав для зміни способу стягнення аліментів у розмірі 1/2 від доходу відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на його безпідставність та недоведеність.

На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191, 192 СК України, та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну порядку та способу стягнення аліментів - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Васильченко