№ 336/1594/19
провадження № 2/336/1878/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

12 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Петрова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В :

14.03.2019 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що квартира АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 10.03.1999 р. ВАТ «Запорізький абразивний комбінат» належить їй та її сину відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, по Ѕ частині кожному.

Квартира АДРЕСА_1 складається із 2-х ізольованих кімнат, загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею 30,8 кв.м., у тому числі:1-ї кімнати - площею 17,0 кв.м., 2-ї кімнати площею 13,8 кв.м., кухні площею 5,1 кв.м., коридору площею 5,2 кв.м., вбиральні площею 0,9 кв.м., ванної кімнати площею 2,1 кв.м., кладовки площею 0,3 кв.м., а також балкону площею 17 кв.м.

На цей час в квартирі зареєстровані вона та відповідач, а фактично мешкає лише відповідач, оскільки протягом останнього часу між стронами виникають конфлікти по користуванню житловими приміщеннями.

За позовом ОСОБА_1 , посилаючись на ст.ст.317, 319, 321, 356, 358 ЦК України, просить визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 ; виділити їй в користування житлову кімнату № НОМЕР_2 на плані технічного паспорта площею 13,8 кв.м.; виділити в користування ОСОБА_2 житлову кімнату № 2 на плані технічного паспорта площею 17,0 кв.м.; у спільному користуванні залишити кухню площею 5,1 кв.м., коридор площею 5,2 кв.м., вбиральню площею 0,9 кв.м., ванну кімнату площею 2,1 кв.м., кладовку площею 0,3 кв.м.

Ухвалою судді від 20.03.2019 р. відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду на 14.05.2019 р.

14.05.2019 р. розгляд справи відкладено на 13.06.2019 р. для повторного виклику відповідача на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України.

13.06.2019 р. розгляд справи відкладено на 02.09.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні.

02.09.2019 р. розгляд спави відкладено на 11.09.2019 р. на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України.

11.09.2019 р. розгляд справи відкладено на 12.09.2019 р. через перебування судді в нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні.

Представник позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач до суду повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав.

Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 10.03.1999 р. ВАТ «Запорізький абразивний комбінат», кожен по Ѕ частині (а.с.10, 11).

Відповідно до технічної характеристики жилих і підсобних приміщень квартири та плану квартири (а.с.4-5), спірна квартира має загальну площу 45,4 кв.м., жилу площу 30,8 кв.м., складається з двох ізольованих кімнат, перша кімната площею 17,0 кв.м, друга кімната площею 13,8 кв.м, має кухню, коридор, ванну кімнату, туалет, кладовку. Отже, на кожного співвласника спірної квартири припадає по 15,4 кв.м. жилої площі.

Сторони мають право на користування квартирою відповідно до своїх часток, однак сторони мають спірні відносини щодо користування квартирою.

Відповідно до ст.47 Конституції України, ч.3 ст.9 Житлового кодексу України кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 155 Житлового кодексу УРСР жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зазначено, що у випадку неможливості виділити сторонам у натурі ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, може бути встановлений порядок користування приміщеннями квартири.

Спірна квартира не може бути поділена між співвласниками у натурі, однак для усунення спорів та конфліктів між співвласниками можна встановити порядок користування спільною частковою власністю.

Враховуючи, наявність спірних відносин між сторонами щодо користування квартирою, а також те, що кімнати є ізольованими, суд вважає можливим виділити позивачці у користування кімнату площею 13,8 кв.м..

При цьому право власності відповідачів не порушується, так як вищезазначена кімната не виділяється позивачці у власність і даним рішенням не проводиться поділ спірної квартири між співвласниками у натурі.

Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.12 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 261, 264, 265, 280-284, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ПозовОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомий) про визначення порядку користування квартирою задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 в користування житлову кімнату № 6 площею 13,8 кв.м., та у користування ОСОБА_2 виділити житлову кімнату № 2 площею 17,0 кв.м.

Кухню площею 5,1 кв.м., коридор площею 5,2 кв.м., вбиральню площею 0,9 кв.м., ванну кімнату площею 2,1 кв.м., кладовку площею 0,3 кв.м. залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Дмитрюк