У Х В А Л А

13 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 638/17815/17

провадження № 61-13920ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 24 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 19 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Харківської міської ради, Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Харківська місцева прокуратура № 1 про встановлення опіки, призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В :

11 липня 2019 року засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду була подана касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 24 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 19 березня 2019 року у вказаній справі з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справа «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 серпня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, необхідно було надати належні та допустимі докази на підтвердження дати отримання ним повного тексту оскаржуваного рішення.

До Верховного Суду надійшла уточнена касаційна скарга, яка містить клопотання про поновлення строку касаційного оскарження.

Заявник зазначає, що був відсутній у м. Харкові до 15 червня 2019 року, надає довідку про проходження ним протягом шести місяців професійної реабілітації з 14 грудня 2018 року до 14 червня 2019 року. Отримав судове рішення 05 липня 2019 року, про що надає копію відповіді наданої 29 серпня 2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова на його запит. Однак заявник не зазначає, які обставини йому перешкоджали отримати судове рішення одразу ж після проходження курсу професійної реабілітації та не надає, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин.

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Разом із тим, в уточненій касаційній скарзі, всупереч вимогам статей 388 та 392 ЦПК України вказане невірне найменування суду, до якого подається касаційна скарга.

Крім того, заявник уточнивши в прохальній частині судове рішення, яке ним оскаржується, зазначив, що просить скасувати постанову апеляційного суду Харківської області від 19 березня 2019 року, однак із уточненої касаційної скарги знову ж таки не вибачається, в чому полягає порушення норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права.

Також в пункту 4 прохальної частини вказане клопотання («4. Приєднати до справи Комітет ВР України у справах сім`ї, молодіжної політики, спорту та туризму»), яке не узгоджується із повноваженнями суду касаційної інстанції, визначеними статтею 409 ЦПК України.

Отже, заявнику необхідно надати уточнену касаційну скаргу із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості сторін та заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску цього строку, надати належні та допустимі докази, які підтверджують зазначені ним обставини на обгрунтування поважності причини пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Станом на 13 вересня 2019 року ухвалу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 серпня 2019 року заявником не виконано, тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

За змістом частини другої статті 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений в тому числі і за ініціативою суду.

Таким чином, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись частиною другою статті 127, 185 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров