Справа № 589/508/19
Провадження № 2/589/1063/19
03 червня 2019 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Курбанової А.Р.,
за участю секретаря судового засідання Нагорної Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
У судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, із заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася, відзив не подала.
З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 03 червня 2019 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
13.02.2016р. АТ КБ «ПриватБанк» (далі по тексту Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) шляхом приєднання до запропонованого Банком договору в цілому уклали кредитний договір (без номеру), у відповідності до якого відповідач отримала кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20 % на рік та на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365 календарних днів на рік.
При цьому, відповідач, підписуючи анкету-заяву від 13.02.2016р., ознайомилася та дала свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає договір між нею та Банком.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач належним чином не виконувала своїх договірних зобов`язань з повернення тіла кредиту та сплати процентів. Внаслідок вищевказаного станом на 24.01.2019р. у відповідача перед Банком утворилась заборгованість на загальну суму 613 грн. 31 коп., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 449 грн. 32 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 163 грн. 99 коп.
Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач в даній справі не скористалася своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву з правовим обґрунтуванням своїх заперечень, доказів на їх підтвердження, в судове засідання не зявилася без поважних причин.
На думку суду, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості ОСОБА_1 перед Банком у сумі 613 грн. 31 коп. витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості у сумі 613 грн. 31 коп. по вказаному кредитному договору задовольнити.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Так, у рішенні Конституційного Суду України № 7-рп/2013 від 11 липня 2013 року у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» вказано, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.
Вказане рішення узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
У наведених «Керівних принципах для захисту інтересів споживачів» визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.
Захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема частини третьої статті 551 ЦК України.
Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
За таких обставин, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені за порушення ОСОБА_1 строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором від 13.02.2016р. до 500 грн. 00 коп.
Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року, у справі № 6-100цс14.
Вирішуючи вимоги позивача про стягнення штрафу в сумі 1041 грн. 96 коп. (штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн. 00 коп. і штраф (процентна складова) в сумі 541 грн. 96 коп.), суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.
Позивачем у складі заборгованості нараховано та заявлено до стягнення пеню.
При цьому, позивачем також одночасно нараховано 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 541 грн. 96 коп. штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів.
Указане свідчить про те, що позивачем нараховано пеню та штраф за одне й те саме правопорушення.
Між тим, за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача неустойки у вигляді штрафу. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.
Підсумовуючи наведене, позов Банку підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 1113 грн. 31 коп. (449 грн. 32 коп. тіло кредиту; 163 грн. 99 коп. - проценти; 500 грн. - пеня)
Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог.
Керуючись ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 629,1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81,83, 141, 223, 258, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області А.Р.Курбанова