Справа № 444/2335/17
Провадження № 2/444/57/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Будзан Н.В., Реміцька І.П., Савчук Г.В., Садова І.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : Жовківська міська рада про захист права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи : Жовківська міська рада, Міністерство оборони України, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Жовківська міська рада, в якому просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні належною їй земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:006:0039, для проведення будівельних робіт шляхом демонтажу першої від проїзду з фронтальної сторони вказаної земельної ділянки господарської будівлі (гаражу), позначеного на Схемі генплану ділянки літ. МН та цифрою «3».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником зазначеної ділянки. У встановленому порядку отримала всі необхідні дозвільні документи на початок будівництва житлового будинку. Разом з тим, фактично проводити будівельні роботи на власній земельній ділянці не може, оскільки біля в`їзду на ділянку з фронтальної сторони відповідачем розміщено господарську будівлю гараж, що перешкоджає заїзду на ділянку позивача будівельної техніки, тому унеможливлює проведення будівельних робіт. Господарська будівля розміщена відповідачем на земельній ділянці, що знаходиться в комунальній власності, без жодних дозволів та погоджень. Відповідач самостійно перенести господарську будівлю відмовляється, провокує сварки та скандали.

Відповідач ОСОБА_2 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Жовківська міська рада, Міністерство оборони України, ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,08 га для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що спірним договором порушуються її права, як користувача земельної ділянки. Стверджує, що земельна ділянка, яку купила ОСОБА_1 , була виділена під дитячий майданчик і є в постійному користуванні Міністерства оборони України, була виділена для будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 . Зазначає, що вказана ділянка перебувала в постійному користуванні Міністерства оборони України, а тому не могла бути приватизована та продана.

Протокольною ухвалою суду від 02.02.2018 року зустрічний позов ОСОБА_2 об`єднано до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 .

Представник позивача та відповідачів за зустрічним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 адвокат Огородник І.І. в судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Проти зустрічного позову заперечила з підстав, викладених у наданому суду письмовому відзиві. Зазначає, що межі військового житлового містечка по АДРЕСА_1 , не визначені, тому твердження про те, що така ділянка була в постійному користуванні Міністерства оборони України і виділена для будівництва будинку АДРЕСА_1 , необґрунтовані. Вважає, що права ОСОБА_2 на ділянку ОСОБА_1 не підтверджені, просить зустрічний позов відхилити.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним ОСОБА_2 , а також її представник адвокат Кулик М.М. в судове засідання з`явилися. Письмового відзиву на первісний позов не надали. Проти первісного позову заперечують з тих підстав, що дозвіл на спорудження спірного гаража був наданий ОСОБА_2 усним розпорядженням начальника військової частини, а сам гараж споруджений відповідачем ще задовго до того, як ОСОБА_1 купила ділянку. Вважають, що господарська будівля жодним чином не перешкоджає позивачу проводити будівельні роботи. Зустрічний позов підтримали, з підстав, викладених в ньому. Вказують, що земельна ділянка, яку купила ОСОБА_1 , знаходилася в постійному користуванні Міністерства оборони України, була надана для будівництва будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає позивач за зустрічним позовом, тому спірним договором порушено право позивача на користування зазначеною ділянкою.

Третя особа - Жовківська міська рада в судове засідання явку повноважного представника не забезпечила, однак подала до суду листа в якому просить розгляд даної справи проводити у відсутності представника Жовківської міської ради та виконкому.

Третя особа Міністерство оборони України явку повноважного представника не забезпечило, хоча було належним чином повідомлено про час та місце слухання справи.

Треті особи ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , в судове засідання з`явилися, зазначили, що є сусідами ОСОБА_2 , на їх думку, гараж ОСОБА_2 не перешкоджає ОСОБА_1 . Просять первісний позов ОСОБА_1 відхилити, а позов ОСОБА_2 задовольнити.
Треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату та час слухання справи, однак подали до суду заяви про розгляд даної справи у їх відсутності.
Заслухавши думку сторін та їх представників, третіх осіб, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

У відповідності до ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства. Ст. 27 зазначеного Закону передбачає, що забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). У відповідності до ч. 1ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,08 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:006:0039, що підтверджується Договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Кобзар Л.В. 23.02.2016 року, зареєстрованим в реєстрі за № 111, та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав. На замовлення ОСОБА_1 проектною організацією виконано Ескіз намірів забудови на будівництво садибного житлового будинку та реконструкцію садибного житлового будинку під господарську будівлю (літня кухня) на АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 і містобудування Жовківської РДА замовнику ОСОБА_1 видано Будівельний паспорт забудови садибного житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 . Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт з будівництва садибного житлового будинку під господарську будівлю (літня кухня) за № ЛВ 19.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач у справі ОСОБА_1 , реалізуючи свою компетенцію власника земельної ділянки у встановленому порядку набула права на виконання будівельних робіт на такій ділянці у відповідно до розробленої проектної документації.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи Висновку експертного дослідження № 37/17 від 25.09.2017 р., виготовленого ТОВ «Серб», земельна ділянка № 6-б має обмежений доступ через влаштування з фронтальної (фасадної) сторони на землях комунальної власності хаотично зведених господарських будівель та гаражів. Згідно картографічних матеріалів встановлено, що перед земельною ділянкою з кадастровим номером :01:006:0039 влаштовано дві господарські будівлі чи гаражі (під літ. «МН». На наявній в матеріалах справи Схемі забудови земельної ділянки, затвердженій керівником відділу містобудування та архітектури Жовківської РДА 13.07.2016 р., реєстрац. № 122, дві господарські будівлі, що розташовані перед фасадом зазначеної земельної ділянки під літ. «МН», позначені як такі, що підлягають знесенню. Відповідач у справі ОСОБА_2 визнає факт належності їй першої від проїзду господарської будівлі (гаража), пояснила, що такий був давно споруджений нею з усного дозволу начальника військової частини, жодних документів дозвільного характеру на розміщення зазначеного гаражу відповідачем не представлено. Факт користування ОСОБА_2 спірною господарською будівлею підтверджується також листом Комунального підприємства «Жовківське міське виробниче управління житлово-комунального господарства» від 21.08.2017 р. № 689. Вказаним документом також підтверджується, що земельна ділянка, на якій розміщений спірний гараж, належить громаді міста в особі Жовківської міської ради. Листом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 28.09.2017 п. №1013-6/5629-17 підтверджується, що відповідно до даних Єдиного реєстру, ведення якого розпочато з 20.05.2011 р. відсутня інформація щодо видачі/реєстрації документів дозвільного та декларативного характеру на спорудження господарських будівель (гаражів) за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_15 . Як вбачається з листа Жовківської міської ради від 12.06.2018 р. № 01.131594, в міській раді відсутня інформація про реєстрацію чи видачу дозвільних документів на спорудження спірної господарської будівлі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що спірна господарська будівля (гараж) споруджені відповідачем самочинно без відведення земельної ділянки та без отримання дозвільної документації на розміщення такої споруди.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи Висновку експертного дослідження № 37/17 від 25.09.2017 р., згідно Будгенплану проекту будівництва необхідно застосувати підйомну автотехніку. Заїзд автокрана для виконання своїх технологічних функцій можливий лише після усунення перешкод у вигляді будівель під літерами «МН» за цифрою «3», що розміщені перед фронтальною стороною земельної ділянки, тобто для використання автокрана будівництві необхідно перенести (ліквідувати) існуючі перешкоди, що зазначені вище. Експертом також встановлено, що наявність перед фронтальною стороною земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0039 за адресою АДРЕСА_1 будівель та споруд суперечить вимогам ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та ДБН А.3.1-5-2016 «Організація будівельного виробництва». Висновком експертного дослідження № 37/17 від 25.09.2017 р. підтверджується, що наявність існуючих двох господарських будівель (гаражів), позначених на Схемі генплану ділянки літ. МН та цифрою «3» перед фронтальною стороною земельної ділянки садиби створюють перешкоди в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :01:006:0039, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 , для проведення будівельних робіт.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (негаторний позов). Верховний Суд в Постанові у справі № 926/2189/17 від 12.04.2018 р. зазначив, що негаторний позов пред`являється у випадках, коли власник має своє майно у володінні, але дії інших осіб перешкоджають йому вільно його використовувати або розпоряджатися ним. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення третьої особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження та користування належним йому майном. Предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують протиправні дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення цих правомочностей. При цьому, для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення. Отже, встановлення саме зазначених обставин входить до предмета доказування у справах за такими позовами.

П. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачає, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що спірна господарська будівля споруджена нею ще задовго до придбання ОСОБА_1 земельної ділянки , оскільки жодних доказів на підтвердження зазначених обставин відповідачем не представлено. Крім того, суд зазначає, що відсутність заперечень попереднього власника майна проти порушення права власності, не пов`язаних із позбавленням володіння, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову нового власника про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, зібрані у справі докази та встановлені на підставі них обставини підтверджують, що позивач у справі є власником земельної ділянки, який у встановленому порядку набув права використання такої шляхом зведення на ній житлового будинку відповідно до розробленої проектної та отриманої дозвільної документації. Також судом встановлено наявність перешкод в реалізації такого права позивача з боку відповідача, тому, на думку суду, позивач вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування своїм майном, відтак, первісний позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_2 , то такий не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ч.1 ст. 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пп. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачає, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає в квартирі АДРЕСА_2 . Жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували право позивача за зустрічним позовом на користування земельною ділянкою кадастровий номер 0:01:006:0039 за адресою: АДРЕСА_1 останнім не представлено.

Згідно ст. 42 ЗК України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи Листа Жовківської міської ради від 27.12.2017 р. № 02-03/1196, у 2006 році Актом прийому-передачі було передано з Яворівської КЕЧ у комунальну власність Жовківської міської ради ряд житлових будинків по вул. Воїнів УПА. Жодної інформації у Актах-прийому-передачі про передачу земельної ділянки не зафіксовано.

Листом КП «Жовківське міське виробниче управління житлово-комунального господарства» від 19.04.2018 р. № 250 підтверджується, що згідно із рішенням Жовківської міської ради від 20.09.2006 р. №8 на баланс комунального підприємства було передано житловий фонд Яворівської КЕЧ, в т.ч. і будинок АДРЕСА_1 , з технічною документацією, в якій інформація про прибудинкову територію відсутня. Як вбачається із листа Відділу у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 20.11.2017 р. № 19-13-0.23-673/105-17, земельні ділянки житлових містечок АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 в державному земельному кадастрі на даний час не зареєстровані і їх межі не встановлені, тому зробити об`єктивний висновок щодо знаходження згаданих земельних ділянок, в тому числі, земельної ділянки :01:006:0039 по АДРЕСА_1 , в межах чи за межами житлових містечок не можливо.

Зазначене, на думку суду, спростовує доводи позивача за зустрічним позовом про те, що ділянка, яку придбала ОСОБА_1 , була в постійному користуванні Міністерства оборони України та була виділена для будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 , тому така не могла бути приватизована. Крім того, суд звертає увагу на те, що предметом зустрічного позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , приватизація ж такої ділянки позивачем ОСОБА_2 не оспорюється.

З огляду на те, що право позивача за зустрічним позовом на користування спірною земельною ділянкою по АДРЕСА_1 не виникло, таке порушене бути не може, відтак зустрічний позов ОСОБА_2 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Жовківська міська рада про захист права власності - задовольнити.

Зобов"язати ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні належною ОСОБА_1 земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:006:0039, для проведення будівельних робіт шляхом демонтажу першої від проїзду з фронтальної строни вказаної земельної ділянки господарської будівлі /гаражу/ позначеного на схемі генплану діялнки літерами МН та цифрою 3.

Стягнути з ОСОБА_2 /проживає АДРЕСА_5 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН - НОМЕР_2 / на користь ОСОБА_1 /проживає АДРЕСА_1 / - судовий збір в розмірі 640.00 грн.

У задволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи : Жовківська міська рада, Міністерство оборони України, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя Мікула В. Є.
Повний текст рішення виготовлено 04.02.2019 року.