ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/807/1858/19 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кухаря С.В.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», ОСОБА_3 , Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, третя особа - Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Галина Флорівна про визнання недійсним договір іпотеки та виключення записів з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Укрсиббанк», ОСОБА_3 , Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, третя особа - Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф. про визнання недійсним договір іпотеки та виключення записів з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року провадження у справі закрито на підставі п.3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Закриваючи провадження у справі суд, першої інстанції виходив з того, що за підставами та предметом позову справа про визнання недійсними договорів іпотеки та виключення записів з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у зв`язку із здійсненням психічного тиску на позивача з боку ОСОБА_3 при укладенні договорів іпотеки вже була розглянута судом.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не відповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу про закриття провадження у цій справі скасувати та направити справу для продовження розгляду по суті до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Задовольняючи клопотання представника відповідача та закриваючи провадження по даній справі суд першої інстанції керувався вимогами п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України та зазначив, що ОСОБА_1 вже зверталася до суду з аналогічним позовом. Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у справі № 335/7367/16, позивач ОСОБА_1 вже просила суд визнати недійсним вказані договори іпотеки та усунути перешкоди у праві власності шляхом скасування записів державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень вказаного нерухомого майна. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2016 року у справі № 335/7367/16, позов залишено без задоволення. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 05.04.2017 року рішення Орджоиікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2016 року у цій справі залишено без змін.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що предметом позову у даній справі, як і у справі яка була розглянута Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя № 335/7367/16 є визнання недійсними договорів іпотеки № 0/3 від 23.02.2007 року та № 0/3 від 18.06.2008 року та виключення записів з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а підставою є укладання договорів іпотеки № 0/3 від 23.02.2007 року та № 0/3 від 18.06.2008 року ОСОБА_1 проти її волі внаслідок застосування до неї насильства (побиття), психологічного впливу та з погрозою застосування до неї насильства з боку ОСОБА_3 .

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За підставами позову, а також за складом сторін справа № 335/10490/18 про визнання недійсними договорів іпотеки та виключення записів з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не збігається з підставами, які були заявлені у справі №335/7367/16, а також із складом сторін у вказаній справі.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Однією з засад цивільного процесу є положення про те, що з конкретним позовом до суду можна звертатися лише один раз. Зазначені підстави для закриття провадження у справі спрямовані на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення суду, що набрало законної сили. У цих випадках спір остаточно вирішено судом і повторне звернення до суду не допускається.

Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів, позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі, або зобов`язаний закрити відкрите провадження.

Для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави закривати провадження у справі.

Колегією судді встановлено, що підставою для звернення до суду у справі № 335/7367/16 стало те, що ОСОБА_3 шляхом погрози та застосування насильства примусив підписати ОСОБА_1 саме договори поруки № 0/П від 23.02.2007 року та № 0/П від 18.06.2008 року, а не договори іпотеки.

Вказане підтверджується і висновком апеляційного суду, викладеним в ухвалі від 05.04.2017 року, відповідно до якого, договір поруки та договір іпотеки є самостійними правочинами, жодним чином не пов`язані. Укладення одного договору не залежить від укладення іншого договору та не впливають на законність та дійсність один одного, а також різні за об`ємом відповідальності.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що при попередньому зверненні до суду позивач посилалась на те, що ОСОБА_3 примусив її підписати договори поруки, а також на те, що дану обставину встановлено ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.06.2014р., якою ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1, 2 ст. 355 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності за те, що примусив позивачку виступити поручителем у вказаних вище кредитних договорах.

Колегією суддів встановлено, що підставою для звернення до суду у даній справі (№335/10490/18) стало те, що ОСОБА_3 шляхом погрози та застосування насильства примусив підписати ОСОБА_1 . саме договори іпотеки № 0/3 від 23.02.2007 року та №0/3 від 18.06.2008 року. Вказана обставина підтверджується ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05. 07. 2018 року, постановленою у кримінальному провадженні № 00032517, про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,2 ст. 355 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, та звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Висновки суду першої інстанції про те, що підстави звернення до суду з цими позовами є аналогічними, є безпідставними, оскільки ґрунтуються на неправильному розумінні норм процесуального права, зокрема, підставою позову необхідно розуміти ті юридичні факти, які підтверджують наявність чи відсутність спірних правовідносин, а також факти, які підтверджують порушення прав позивача (привід до пред`явлення позову), від якого залежить правова кваліфікація спору.

Таким чином, обидві справи є тотожними лише за позовними вимогами, підстави звернення та склад сторін різняться.

З огляду на вищезазначене колегія суддів дійшла висновку, про те. що закриваючи провадження у справі, суд не перевірив та не зробив належних правових висновків, щодо підстави позову, що був вирішений рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2016 року, тому передчасно дійшов висновків про необхідність закриття провадження на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги та приймає їх до уваги, та вважає їх такими, що підлягають задоволенню, оскільки доводи апеляційної скарги підтверджують, що судом допущено порушення вимог процесуального права.

Через невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, в силу п.п.3,4 ч.1 ст.379 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року про закриття провадження у цій справі - скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 червня 2019 року.

Головуючий

Судді: