ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/5927/18 Головуючий суддя І інстанції Бондарєва І. В.
Провадження № 22-ц/818/3756/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів купівлі-продажу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді доповідача): Яцини В.Б.,

суддів колегії: Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Колесник О.Е.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16 травня 2019 року та на додаткове рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13 червня 2019 року, ухвалене в складі головуючого судді Бондарєвої І.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус ХМНО Дєгтярьова Ангеліна Володимирівна, приватний нотаріус ХМНО Кучерявий Олександр Іванович про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

встановив:

11 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Харківського апеляційного суду із заявою про забезпечення позову, в якій вона просить накласти заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1 .

На обґрунтування заяви послалася на те, що відповідач намагається продати спірну квартиру іншим особам.

За таких обставин вважає, що необхідно накласти арешт на зазначену квартиру, так як неприйняття мір по забезпеченню позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення позваича та її представника, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви про вжиття заходів забезпечення позову вважає, що її необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: забороною вчиняти певні дії.

У статті 154 ЦПК України викладені підстави та порядок застосування зустрічного забезпечення:

1. Суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

2. Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

3. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо, ст. 11 ЦПК України.

Згідно частини 9 статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у даній справі оспорюється нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, згідно якому 18 березня 2014 року співвласники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в імені якої діяв по довіреності ОСОБА_5 , продали квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 (а.с. 14-16 т. 1).

Підставою позову є те, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому на день укладання спірного договору ОСОБА_6 вже померла, і не могла бути продавцем спірної квартири, а ОСОБА_5 втратив можливість діяти від її імені при укладенні спірного договору, внаслідок чого спірний договір є недійсним, оскільки не відповідає загальним вимогам закону, визначеним у ст. 203 ЦК України.

При цьому згідно нотаріально посвідченому договору купівлі-продажу від 29 грудня 2015 року у подальшому ОСОБА_3 продала вказану квартиру ОСОБА_2 а.с. 207 т. 1).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 09.09.2019 року спірна квартира має реєстраційний номер 01, її власником на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу від 29 грудня 2015 року є ОСОБА_2 .

З огляду на те, що спірна квартира вже двічі змінила власника, не можна вважати, що припущення позивача щодо можливого відчуження не мають під собою реального підґрунтя.

При таких обставинах та з метою забезпечити позов, з урахуванням того, що рішення по справі ще не набрало чинності, що зберігає актуальність питання щодо ефективного розгляду спору впродовж розумного строку, до якого належить і стадія виконавчого провадження, слід задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. З огляду на те, що власник спірної квартири ОСОБА_2 внаслідок такого забезпечення не втрачає права користування, колегія суддів вважає, що у даному випадку обмеження права власника відповідає легітимній меті, з якою він застосовується і є пропорційним.

Визначених у ч. 3 ст. 154 ЦПК України підстав для зустрічного забезпечення не встановлено.

Керуючись ст.ст.149, 153, 182,261, 368, 381, 389 ЦПК України , суд апеляційної інстанції

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 (адреса реєстрація місця проживання: кв. АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Копію ухвали направити заявнику ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для відома, а також для виконання до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді П.В.Кісь.

О.М.Хорошевський.