Провадження №2-з/932/154/19
У Х В А Л А

про забезпечення позову

19 вересня 2019 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., розглянувши матеріали заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІК Актив», приватного нотаріусу Павловської Ганни ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 Лютфю третіх осіб: ОСОБА_9 , Акціонерного товариства "ВЕСТ ФАЙНЕНС ЕНД КРЕДИТ БАНК", Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРООЛІЯ» про визнання дійсним рішення та записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності на об`єкти нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищезазначена цивільна справа.

19 вересня 2019 року Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити ТОВ "ІК АКТИВ", відчужувати, використовувати, розпоряджатися майном, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборони використання, відчуження та/або розпорядження будь-яким іншим особам майном за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ТОВ "ІК АКТИВ", а також заборонити будь-яким особам та/або суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам, приватним нотаріусам, Міністерству юстиції України та його органам (структурним підрозділам) вчиняти (здійснювати) будь-які реєстраційні дії та/або вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на майно, за адресою: АДРЕСА_1 , а також приймати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та проводити будь-які інші дії з державної реєстрації прав та обтяжень.

Накладення арешту на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_2 та заборонити ТОВ "ІК АКТИВ» відчужувати, використовувати, розпоряджатися майном, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а також заборони використання, відчуження та/або розпорядження будь-яким іншим особам майном за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ТОВ "ІК АКТИВ", а також заборонити будь-яким особам та/або суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам, приватним нотаріусам, Міністерству юстиції України та його органам (структурним підрозділам) вчиняти (здійснювати) будь-які реєстраційні дії та/або вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на майно, за адресою: АДРЕСА_2 , а також приймати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та проводити будь-які інші дії з державної реєстрації прав та обтяжень. , окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову Позивач зазначив, що всі Відповідачі у справі - є пов`язаними особами, оскільки фізичні особи сторони у справі є учасниками Відповідача 1, мають на меті заволодіти належним Позивачу вищевказаним майном, що полягає у наступному: вказані особи не визнають право власності Позивача на вищевказане Майно; здійснюють постійні спроби оскаржити законність реєстраційних дій щодо права власності на майно Позивача, в тому числі через комісію Міністерства Юстиції. При цьому інтересанти штучними маніпуляціями намагаються обійти строки на оскарження, встановлені законодавством, здійснюючи все нові спроби та підтасовуючи факти; здійснюють незаконні дії з заволодіння належним Позивачу майном, а саме «задвоюють» реєстрації, проводячи реєстрацію права власності за ТОВ «ІК АКТИВ» на вже зареєстроване за Позивачем майно, відкриваючи нові розділи в ДРП; створюють фізичні перешкоди у користуванні майном, шляхом фізичного недопуску; використовують належне Позивачу майно у власній господарській діяльності, без отримання будь-яких дозволів з мого боку та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим повернення майна його законному власнику.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає Заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень частини 1ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 1ст.150ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом, перелік яких не є вичерпним.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, судом встановлено, що предметом спору є визнання дійсним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер №41836869 від 27.06.2018, прийняте приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Г.О.

Визнати дійсними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства записи про право власності №26837341, №26837379, №26837479 від 27.06.2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на частку нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 10, записи про право власності №26837341, №26837379, №26837479 від 27.06.2018 року та визнати право власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до роз`яснень, зазначених в п.2 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Відповідно до п. 4постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

При цьому, суд наголошує, що застосування заходів забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідачів у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, та те що вжиття запобіжного заходу у вигляді накладення арешту може в подальшому позбавити можливості користування відповідним об`єктом нежитлових приміщень, суд приходить до висновку, що в цій частині клопотання підлягає частковому задоволенню та доцільним і співрозмірним вимогам буде застосування запобіжного заходу у вигляді заборони відчуження нерухомих об`єктів, які є предметом позивних вимог.

Клопотання в частині об`єкту нерухомого майна , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 залишити без задоволення, оскільки відповідно витягу з державного реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на об`єкт нерухомого майна , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 зареєстровано за особою, яка не є стороною в даних спірних правовідносинах та відповідних клопотань щодо залучення не надано.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1-18,149-150,153,154,157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІК АКТИВ", (, Поштова адреса: 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 5) відчужувати майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборони відчуження та/або розпорядження будь-яким іншим особам майном за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІК АКТИВ", (, Поштова адреса: 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 5), а також заборонити будь-яким особам та/або суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам, приватним нотаріусам, Міністерству юстиції України та його органам (структурним підрозділам) вчиняти (здійснювати) будь-які реєстраційні дії та/або вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на майно, за адресою: АДРЕСА_1 , а також приймати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та проводити будь-які інші дії з державної реєстрації прав та обтяжень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення . Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення не залежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також подальшому розгляду справи.

Пунктом 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Е.В. Женеску