Провадження № 2/761/7274/2019
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

13 вересня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства аграрної політики та продовольства України, Державного підприємства «Конярство України» про визнання незаконним, скасування наказу та поновлення дії наказу, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Міністерства аграрної політики та продовольства України (далі по тексту - відповідач 1), Державного підприємства «Конярство України» (далі по тексту - відповідач 2), відповідно до якого просила визнати незаконним та скасувати наказ відповідача 1 № 255-п від 04.09.2019 «Про тимчасове покладення виконання обов`язків директора на ОСОБА_3 » та поновити дію наказу відповідача 1 № 213-п від 19.07.2019 «Про тимчасове покладення виконання обов`язків директора на ОСОБА_1 ».

Так, згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексах випадках.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

Так, обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування наказ у відповідача 1 № 255-п від 04.09.2019 «Про тимчасове покладення виконання обов`язків директора на ОСОБА_3 », позивач зазначає, що призначення виконуючим обов`язки керівника підприємства може бути лише інший працівник, в той час коли ОСОБА_3 станом на момент прийняття оскаржуваного наказу не була працівником Підприємства.

Таким чином, позивач фактично оскаржує наказ організаційно-розпорядчого характеру, оскільки вважає, що вказаним наказом було порушено порядок тимчасового покладення виконання обов`язків директора на відповідну особу.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексах випадках.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

В обсязі конкретних обставин цієї справи зміст (суть) спірних правовідносин обмежується встановленням реальної правової природи відносин, що виникли між позивачем, Фондом та уповноваженою особою Фонду, визначення яких залежить від з`ясування прав позивача, статусу Фонду, мети його створення, завдань, поставлених перед ним, повноважень та обов`язків Фонду і його уповноважених осіб, функцій, які на нього покладаються.

Акти, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, установлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до ч. 1 і 2 ст. 55 Конституції України. Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Положеннями п.2 ч.1 ст. 4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За змістом п.7 ч.1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ч. 1 Положення про Міністерство аграрної політики та продовольства України, затверджене постановою КМУ від 25.11.2015 № 1119, Міністерство аграрної політики та продовольства України (Мінагрополітики) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Згідно пп. 2 п. 5 ч. 3 Положення, Мінагрополітики з метою організації своєї діяльності: здійснює добір кадрів в апарат Мінагрополітики та керівників підприємств, установ і організацій, що належать до сфери його управління, організовує роботу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників апарату Мінагрополітики;

Відповідно до п. 11, 16 ч. 10-1 Положення, Державний секретар Мінагрополітики призначає на посаду та звільняє з посади керівників підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Мінагрополітики та видає накази організаційно-розпорядчого характеру, що належать до його повноважень, та контролює їх виконання.

Відтак, з врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що вказаний спір необхідно розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки позивач оскаржує наказ суб`єкта владних повноважень організаційно-розпорядчого характеру.

При цьому, хоч позивач і вказує в своїй позовній заяві норми Кодексу законів про працю України, втім відповідного обґрунтування порушення своїх трудових прав не наводить, а тому спір не є приватно-правим.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 4, 13, 19, 186, 441, 353-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по справі за позовною ОСОБА_1 до Міністерства аграрної політики та продовольства України, Державного підприємства «Конярство України» про визнання незаконним, скасування наказу та поновлення дії наказу.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя: