Справа № 353/325/19
Провадження № 2/353/245/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мануляка Ю.В.,

з участю:

секретаря судового засідання Круховської С.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі Тлумацького районного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що її діду ОСОБА_5 та бабі ОСОБА_6 на праві власності належало по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід ОСОБА_5 Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому на день смерті майно , яке він ще за життя заповів внуку ОСОБА_7 , однак він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до моменту відкриття спадщини. ОСОБА_6 прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована та проживала з спадкодавцем по день смерті, але не оформила своїх спадкових прав і ІНФОРМАЦІЯ_3 померла. Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на все належне їй майно, і позивач є спадкоємицею п`ятої черги. Спадкоємці першої черги - діти спадкодавця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до приватного нотаріуса Тлумацького нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. заяви про те, що спадщину за законом приймати не бажають. Інших спадкоємців немає. Спадщину після смерті ОСОБА_6 вона прийняла, оскільки на час її відкриття була одна зареєстрована та проживала разом з спадкодавцем. 10.08.2018 року вона звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та приналежні до нього господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , на підставі заведеної спадкової справи № 241/2017, і залишився після смерті баби ОСОБА_6 Однак, нотаріус своєю постановою відмовила їй в оформлення спадщини за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння, а також не доведено факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, однак була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, зазначили, що позов визнають в повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення.

Представник відповідача - Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнають та просив справу розглядати без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207цього Кодексу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов, підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 09.08.1962 року, серії НОМЕР_1 (а.с. 17). Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 16.04.1988 року, серії НОМЕР_2 (а.с. 17). Згідно свідоцтва про народження від 10.08.1954 року батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с. 18). А відповідно до копії свідоцтва про народження від 27.03.1957 року серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (а.с. 18). З копії свідоцтва про шлюб від 30.09.2011 року серії НОМЕР_4 встановлено, що ОСОБА_16 30.09.2011 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 , якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с. 19).

Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги житловий будинок в АДРЕСА_1 станом на 1990 року числився колгоспним двором, і в ньому зареєстровані та проживали ОСОБА_5 - голова двору та ОСОБА_6 - дружина (а.с. 4). Згідно копії технічного паспорту від 19.06.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , побудовані у період з 1930 по 1980 роки, а огорожа у 1991 року (а.с. 12-15).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках (по 1/2 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Ще за життя ОСОБА_5 заповів все належне йому на день смерті майно ОСОБА_7 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , оскільки до дня його смерті була зареєстрована та проживала разом з спадкодавцем, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської № 253 від 16.10.2018 року (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).

ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 подали до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини.

Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 , оскільки до дня її смерті була зареєстрована та проживала разом з спадкодавцем, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської № 254 від 16.10.2018 року (а.с. 6).

Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 241/2017, заведеної приватним нотаріусом Водославською Н.В. Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_6 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає.

Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_6 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, а саме Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а також не доведено факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Водославською Н.В. Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області №513/02-31 від 10.08.2018 (а.с. 11).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.

Так, згідно п. 2 постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд на підставі ч. 6. ст. 294 ЦПК України залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Тобто, з позовних вимог вбачається спір про право, а саме про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які належали спадкодавцю, а тому позивач звернулася також з взаємопов`язаною вимогою про встановлення факту реєстрації шлюбу в порядку позовного провадження, оскільки встановлення даного факту має для неї юридичне значення та надає їй право на спадкування за законом.

За змістом виписки з по господарської книги Тарасівської сільської ради список членів сім`ї станом на 1990 рік у домогосподарстві в с. Тарасівка наступний: ОСОБА_5 - голова двору, ОСОБА_6 - дружина (а.с. 4). Зі змісту довідки на відкриття та оформлення спадщини № 253 від 16.10.2018 року після смерті ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , проживала також його дружина ОСОБА_6 (а.с. 5). А згідно копії свідоцтва про народження батьками ОСОБА_2 вказано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 17).

Отже, дослідивши та оцінивши докази, які знаходяться у матеріалах справи, суд вважає встановленим факт перебування у шлюбних відносинах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки встановлення даного факту має для позивача юридичне значення.

За таких обставин, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме: 707 грн. 04 коп.

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року), керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 .

Повернути ОСОБА_1 сплачений нею по квитанції № 0.0..1 від 11.04.2019 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 707 (сімсот сім) гривень 04 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , жителька АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , житель АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , житель АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_8 , жителька АДРЕСА_3 .

Відповідач: Тлумацька міська рада об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області, вул. Івана Макуха, 2, м. Тлумач, Івано-Франківська область, .

СуддяЮ. В. Мануляк