У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/575/15-ц

Провадження № 6/534/54/19

17 вересня 2019 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Куц Т.О.

за участі секретаря судового засідання Гончар С.Т.

заінтересованої особи ОСОБА_1

адвоката Бовконюк С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Лепчанського В.В. про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

встановив:

Головний державний виконавець Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Лепчанський В.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань покладених на неї виконавчим листом № 2/534/116/16 виданий 15.06.2016 Комсомольським міським судом Полтавської області, вказуючи, що остання ухиляється від покладених на неї судовим рішенням зобов`язань, а саме не чинити перешкод ОСОБА_1 в необмеженому спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьками та донькою у час, коли дочка не задіяна в освітньому закладі; систематичні побачення батька з дитиною у дні проведення батьківських свят та культурних заходів у закладах дошкільного виховання та загальноосвітніх закладах; при досягненні шкільного віку першу половину всіх канікул дитина проводить з батьком.

Заявлені у поданні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 не зважаючи на те, що неодноразово викликалась до Горішньоплавнівського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, але умисно ухиляється від виконання рішення суду, вважають що ОСОБА_2 було достовірно відомо про необхідність виконання рішення суду, але впродовж тривалого часу рішення суду не виконує, дитину від батька переховує. Згідно заяви стягувача, стало відомо, що боржник має намір виїхати за межі України та вивезти дитину, що унеможливлює виконання рішення суду.

У судове засідання головний державний виконавець Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, направив заяву про розгляд справи у його відсутність.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 та його представник адвокат Бовконюк С.А. подання підтримали, просили його задовольнити.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець звертається до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду.

Відповідно до п. 2 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, коли діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Як вбачається з наданих до суду матеріалів, на виконанні у державного виконавця знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/534/16/16, виданий Комсомольським міським судом Полтавської області 15.06.2016, про встановлення ОСОБА_1 : необмеженого спілкування з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьками та донькою у час, коли дочка не задіяна в освітньому закладі; систематичні побачення батька з дитиною у дні проведення батьківських свят та культурних заходів у закладах дошкільного виховання та загальноосвітніх закладах; при досягненні шкільного віку першу половину всіх канікул дитина проводить з батьком.

17.06.2016 за вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження, вказану постанову ОСОБА_2 отримала під розпис (т.3 а.с.49).

21.06.2016 по вказаному виконавчому провадженню було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яку було направлено сторонам у справі (т.3 а.с.52).

15.05.2018 за заявою ОСОБА_1 було відновлено виконавче провадження №51465246 згідно з постановою державного виконавця ( т.3 а.с. 53).

29.05.2019 ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 було направлено виклик державного виконавця до Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області на 08.06.2018 з приводу виконання рішення суду ( т.3 а.с.56).

Під час перевірки виконання рішення суду ОСОБА_2 , державним виконавцем було здійснено вихід за адресою проживання боржника: АДРЕСА_1 , двері ніхто не відчинив, що підтверджується актами від 29.05.2018, 01.06.2018.

Суд вказує на те, що відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно з свою власну.

Разом з тим Законом України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулюється порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Суд наголошує, що нормами вищезазначеного Закону не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Під час судового засідання судом встановлено, що державним виконавцем не надано доказів у підтвердження того, що ОСОБА_2 отримала постанову про відновлення виконавчого провадження, а також того, що в даний час вона проживає та зареєстрована за адресою зазначеною у виконавчому листі, а саме: АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

В матеріалах справи наявні відомості про виїзд за кордон ОСОБА_2 однак останні відомості датовані червнем 2018 року, чи має боржник реальну можливість виїхати за межі України на даний час, суду доказів не надано.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

У силу вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали.

У контексті зазначеного, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.377-1 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», суд,

постановив:

У задоволенні подання головного державного виконавця Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Лепченського В.В. - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя підпис Т.О. Куц

Згідно з оригіналом.

Суддя Т.О. Куц

Повний текст ухвали виготовлено 22.09.2019.