Справа № 639/2505/18
Провадження № 2-к/639/1/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Баркової Н.В., за участю секретаря Кузнецової А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали суду Залізничного району м. Гомель Республіки Білорусь від 19.02.2018 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник ГТУЮ у Харківській області з заявою щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 ,яка проживає в Республіці Білорусь, місто АДРЕСА_1 , про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали суду Залізничного району м. Гомеля про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою суду Залізничного району м. Гомель Республіки Білорусь від 19.02.2018 року, яка набрала законної сили 02.03.2018 року, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, Україна, працюючого на ДП «Завод ім. Малишева», вул . Плеханівська, буд. 126, м. Харків, 61037 , проживаючого по АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає по АДРЕСА_1 , аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 25% з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи стягнення з 16.02.2018 року та до повноліття дитини.

Як вказано в клопотанні, ухвала суду Залізничного району м. Гомель Республіки Білорусь від 19.02.2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 належним чином не виконується боржником. У зв`язку з вищевикладеним та на підставі Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах ОСОБА_1 просить визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України ухвали суду Залізничного району м. Гомель Республіки Білорусь від 19.02.2018 року, яка набрала законної сили 02.03.2018 року, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.05.2018 року матеріали цивільної справи № 639/2505/18 (провадження № 2-к/639/1/18) за клопотанням Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали суду Залізничного району м. Гомеля про стягнення аліментів з ОСОБА_2 направлено за підсудністю до Комінтернівського районного суду м. Харкова.

16.11.2018 року ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи за клопотанням Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали суду Залізничного району м. Гомеля про стягнення аліментів з ОСОБА_2 направлено за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Відповідно до супровідного листа Комінтернівського районного суду м. Харкова вказані матеріали цивільної справи були направлені до Жовтневого районного суду м. Харкова 13.12.2018 року та отримані Жовтневим районним судом 21.12.2018 року.

Відтак, для розгляду даної заяви автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Баркову Н.В.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.12.2018 року прийнято клопотання до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за клопотанням Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали суду Залізничного району м. Гомеля про стягнення аліментів з ОСОБА_2 . Повідомлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 про надходження клопотання, шляхом направлення йому копії клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та додатків до нього. Запропоновано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , у місячний строк з дня отримання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, подати можливі заперечення проти цього клопотання.

12.03.2019 року на адресу суду за вх. № 6583 надійшли письмові пояснення від ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 467 ЦПК України, після подання боржником заперечень у письмовій формі або у разі його відмови від подання заперечень, а також якщо у місячний строк з часу повідомлення боржника про одержане судом клопотання заперечення не подано, суддя постановляє ухвалу, в якій визначає дату, час і місце судового розгляду клопотання, про що сторони повідомляються письмово не пізніше ніж за десять днів до його розгляду.

Так, 20.03.2019 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні клопотання Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали суду Залізничного району м. Гомеля про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на 22.04.2019 року о 12 годині 00 хвилин в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова.

Однак, 22.04.2019 розгляд справи відкладено до 05.06.2019 року у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

08.05.2019 року від представника ГТУЮ у Харківській областінадійшов лист з проханням прискорити розгляд клопотання. ОСОБА_1 надавала суду суперечливі заяви, з яких, вцілому, вбачається, що стягувач підтримує заявлене нею клопотання. ОСОБА_2 у судове засідання 05.06.2019 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, повідомлений належним чином про день і час розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 467 ЦПК України неявка сторін не є перешкодою для розгляду клопотання.

Розглянувши матеріали подання та інші подані документи, суд вважає за можливе постановити ухвалу про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, виходячи з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду Залізничного району м. Гомель Республіки Білорусь від 19.02.2018 року, яка набрала законної сили 02.03.2018 року, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, Україна, працюючого на ДП «Завод ім. Малишева», вул. Плеханівська, буд. 126, м. Харків, 61037 , проживаючого по АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає по АДРЕСА_1 , аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 25% з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи стягнення з 16.02.2018 та до повноліття дитини.

Згідно зі ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Питання надання правової допомоги між Республікою Білорусь і Україною врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка була підписана від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року, та ратифікована Законом України від 10 листопада 1994 року.

У відповідності до ст. 54 Конвенції клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Згідно зі ст. 32 Конвенції правовідносини батьків і дітей визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої постійно проживають діти. По справах про стягнення аліментів з повнолітніх дітей застосовується законодавство Договірної Сторони, на території якої має місце проживання особа, що претендує на одержання аліментів.

По справах про правовідносини між батьками і дітьми компетентний суд Договірної Сторони, законодавство якої підлягає застосуванню відповідно до пунктів 1 і 2 цієї статті.

Ухвала суду Залізничного району м. Гомель Республіки Білорусь від 19.02.2018 року набрала законної сили 02.03.2018 року, що підтверджується довідкою суду Залізничного району м. Гомель Республіки Білорусь. Ця ухвала в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини не виконувалась на території Республіки Білорусь у зв`язку з проживанням боржника на території України, що підтверджується довідкою суду Залізничного району міста Гомель Республіки Білорусь.

Суд зазначає, що посилання боржника ОСОБА_2 на те, що він достатньо приділяє коштів та часу для своєї доньки ОСОБА_4 , не є підтвердженням факту виконання ухвали суду Залізничного району м. Гомель Республіки Білорусь від 19.02.2018 року по справі № 2-953/18, оскільки з наданих ОСОБА_2 квитанцій про перерахування грошових коштів неможливо встановити їх цільове призначення.

Судом встановлено, що 25.02.2019 ОСОБА_2 здійснено грошовий переказ на суму 600 білоруський рублів на користь ОСОБА_1 як на сплату аліментів за грудень, січень, лютий.

Окрім того, як сам зазначає ОСОБА_2 , він перераховував кошти 28.12.2017 року, 12.01.2018 року, 06.03.2018 року, 07.04.2018 року, 11.06.2018 року, 05.07.2018 року, 15.09.2018 року, 01.11.2018 року та 25.02.2019 року, тобто здійснював платежі нерегулярно.

Посилання боржника на те, що стягувач ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Харківського суду з приводу того, що ОСОБА_2 справно направляє кошти для дитини, не знайшли підтвердження в судовому засіданні.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи лише містяться роздруківки листів, які надійшли на адресу суду електронною поштою 08.01.2019 року та 23.01.2019 року від невідомої особи, яка зазначена адресатом як ОСОБА_5 , та жодного відношення до вказаної справи не має. У вказаних листах зазначено, що, начебто, лист адресовано від ОСОБА_1 та вона підтверджує, що боржник їй направляє міжнародні перекази Вестерн Юніон близько 100 дол. США щомісяця, і у ОСОБА_1 наразі матеріальних претензій до ОСОБА_7 немає, проте, вона бажає отримати виконавчий документ за адресою проживання: АДРЕСА_1.

З огляду на викладене, судом не встановлено, що судове рішення, а саме ухвала суду Залізничного району м. Гомель Республіки Білорусь від 19.02.2018 року по справі № 2-953/18 виконується боржником ОСОБА_2 належним чином, що, однак не позбавляє боржника права довести вказані обставини під час примусового виконання рішення з метою зменшення розміру заборгованості.

Отже, подане клопотання відповідає вимогам ст. 466 ЦПК України. Будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не встановлено. Строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні, та порядок подання такого клопотання дотримані.

Підстав для відмови в задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, передбачених ст. 468 ЦПК України, не встановлено.

Таким чином, є всі підстави для визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали суду Залізничного району м. Гомель Республіки Білорусь від 19.02.2018 року, тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 261, 466, 467 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали суду Залізничного району м. Гомель Республіки Білорусь від 19.02.2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України ухвали суду Залізничного району м. Гомель Республіки Білорусь від 19.02.2018 року по справі № 2-953/18 в частині стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, Україна, працюючого на ДП «Завод ім. Малишева», вул . Плеханівська, буд. 126, м . Харків, 61037 , проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає по АДРЕСА_1 , аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 25% з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи стягнення з 16.02.2018 року та до повноліття дитини.

Аліменти перерахувати за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Повний текст ухвали складено 11.06.2019 року.

Суддя Н. В. Баркова