справа № 753/4605/19 головуючий у суді І інстанції Трусова Т.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив стягнути на його користь з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з відповідного рахунку, відкритого у Державній казначейській службі України, в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві 10 000 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що він подав уточнену позовну заяву, в якій деталізував зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, змінив відповідача з Управління Державної казначейської служби у Дарницькому районі міста Києва на Державну казначейську службу України, виклав обставини, якими обґрунтовував позовні вимоги та вказав докази на підтвердження цих обставин. Належним відповідачем у справі є орган державної виконавчої служби, а боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна. Позовна заява складена з урахуванням положень ст. 175 ЦПК України. Суд обмежив право позивача у доступі до правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в повному обсязі не усунув недоліки позовної заяви.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним ухвали. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та вказано на необхідність зазначити зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Разом з тим, постановляючи дану ухвалу суд першої станції не звернув увагу на те, що відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України № 460/201 від 13 квітня 2011 року 1, Державна казначейська служба України відповідно до покладених завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Таким чином, залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції не звернув увагу на вказані вимоги закону та безпідставно прийшов до висновку про необхідність зазначити зміст позовних вимог конкретно щодо кожного відповідача.

Постановлення такої ухвали призвело до безпідставного повернення позовної заяви позивачу. Враховуючи зазначене, оскаржуваною ухвалою було порушено право позивача на доступ до правосуддя, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За змістом ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 20 вересня 2019 року.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.