Справа № 758/2561/2019 Головуючий 1 інстанція- Журибеда О.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 вересня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Мережко М.В., Верланова С.М.,

за участю секретаря Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Девелопмент Джей.Ві» на ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 21 травня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Кепітел-Сістемз», Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТМА-Крим» до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Столичний», ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Девелопмент Джей.Ві», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко Марини Анатоліївни, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» про визнання недійсними договорів та витребування майна,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 21 травня 2019 року у справі за позовом ТОВ «Компанія «Кепітел-Сістемз», ТОВ «АСТМА-Крим» до ОСОБА_1 , ПАТ «АБ «Столичний», ТОВ «Стандарт Девелопмент Джей.Ві», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А., третя особа ТОВ «Фінансова компанія «Веста» про визнання недійсними договорів та витребування майна задоволена заява ТОВ «АСТМА-Крим» та забезпечено позов шляхом накладення арешту на нежилий будинок літ.«Б», загальною площею 232,6 кв.м., розташований по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 86, що належить ТОВ «Стандарт Девелопмент Джей.Ві».

Не погоджуючись із ухвалою, відповідач ТОВ «Стандарт Девелопмент Джей.Ві» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі,посилаючись на незаконність і необгрунтованість ухвали, порушення при її постановленні норм процесуального права. Скарга мотивована відсутністю підстав для вжиття заходів забезпечення позову, як і відсутністю доказів про намір відповідача провести відчуження нежилого будинку, на що безпідставно посилається заявник. Вказує, що відповідач має намір забудувати територію, на якій розташовани цей об`єкт, а нежилий будинок необхідний для у якості адміністративної будівлі для забезпечення будівельних робіт. Судом не враховано дотримання збалансованості інтересів сторін, проігноровано міжнародні норми та принципи

- 2 -

верховенства права, справедливості і змагальності.

Позивачі правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача ТОВ «Стандарт Девелопмент Джей.Ві» адвокат Змієвська Т.П. подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримала, просиа задоволити та скасувати ухвалу Святошинського районного суду м.Києва як незаконну.

Учасники справи належним чином повідомлені про час розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, до суду не з`явилися, причин неявки не повідомили, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Щодо позивача ТОВ «Компанія «Кепітел-Сістемз» судова повістка поернулася із відміткою пошти, що особа за даною адресою не знаходиться, що у свою чергу відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається врученням судової повістки.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що в провадженні Святошинськогорайонного суду м.Києва перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «Компанія «Кепітел-Сістемз», ТОВ «АСТМА-Крим» до ОСОБА_1 , ПАТ «АБ «Столичний», ТОВ «Стандарт Девелопмент Джей.Ві», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А., третя особа ТОВ «Фінансова компанія «Веста» про визнання недійсними договорів та витребування майна.

Провадження у вказаній справі відкрите 11 квітня 2019 року.

Позов мотивоваваний тим, що ТОВ «Компанія «Кепітел-Сістемз» є власником нежилого будинку літ.« Б », загальною площею 232,6 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1 , на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 25червня 2003 року. На початку 2019 року позивачу стало відомо, що у 2017-2018 роках між відповідачами було укладено цілий ряд договорів про відступлення права вимоги та інших договорів щодо відчуження, внаслідок яких право власності на вказаний нежитловий будинок перейшло до відповідача ТОВ «Стандарт Девелопмент Джей.Ві». Посилаючись на незаконність укладення оспорюваних договорів просили визнати їх недійсними та витребувати нежитловий будинок увідповідача.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що спірний нежитловий будинок може бути відчужений відповідачем ТОВ «Стандарт Девелопмент Джей.Ві», іншій особі, що може ускладнити виконання рішення суду, у разі задоволення вимог або унеможливити ефективний захист і поновлення порушених прав позивача, в тому числі у випадку задоволення вимоги про витребування майна.

Задовольняючи заяву представника позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна і невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення та може призвести до порушення прав сторін у справі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанціїз наступних підстав.

Відповідно до положень ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має

- 3 -

право вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову, які може вжити суд, передбачені ч.1 ст.150 ЦПК України, згідно якої позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, в тому числі іншим особам. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.2 ст.150 ЦПК).

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.5 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Інститут забезпечення позову є особливим видом судової юрисдикції, яка має свою процесуальну форму, і з цих підстав забезпечення позову розглядається як вимога, яка характеризується своєю універсальністю, охоронною функцією, превентивністю, імперативністю та обов`язковістю.

Поняття забезпечення позову визначається, як встановлені законом тимчасові процесуальні дії примусового характеру у вигляді обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб, що застосовуються судом та гарантують або можуть гарантувати зацікавленій особі виконання ухваленого на її користь судового рішення або ефективний захист її прав.

Метою забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку інших учасників з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у випадку прийняття його на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду чи утруднення ефективного захисту прав позивача в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів ст.ст.11, 12, 81 ЦПК України (змагальність сторін та пропорційність у цивільному судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді заборони третім особам вчиняти певні дії щодо предмета спору тощо) права відповідача або вказаних осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не

- 4 -

буде вжито судом.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний об`єкт нерухомого майна, суд першої інстанції правильно виходив з того, що між сторонами виник спір щодо правомірності набуття відповідачами права власності на майно, а відтак невжиття заходів забезпечення позову в разі його задоволення може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача.

Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування такого виду забезпечення позову як зупинення стягнення штрафних санкцій і пені по картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я позивача.

При цьому таке забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, як і відсутність доказів про намір відповідача провести відчуження нежилого будинку, колегія суддів відхиляє як необгрунтовані, оскільки судом встановлено неодноразове укладання договорів щодо спірного нерухомого майна і його відчуження.

Посилання у скарзі на те, що відповідач має намір забудувати територію, на якій розташований спірни об`єкт, а нежилий будинок необхідний у якості адміністративної будівлі для забезпечення будівельних робіт, не спростовують висновків суду про накладення арешту.

Твердження у скарзі про те, що судом не враховано дотримання збалансованості інтересів сторін, проігноровано міжнародні норми та принципи верховенства права, справедливості і змагальності колегія суддів відхиляє як необгрунтовані, Накладення арешту є співмірним і адекватним заходом забезпечення позову і відповідає заявленим позовним вимогам, є необхідним і достатнім для забезпечення виконання можливого судового рішення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Девелопмент Джей.Ві» залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 21 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: