ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2149/19
провадження № 6/753/227/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді О.М.Колесника

за участю секретаря А.Г.Лавро

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Лисенка Сергія Олексійовича про примусове проникнення до житла боржника,

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ звернувся до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, для проведення виконавчих дій з опису майна, що наявне в даній квартирі, свої вимоги мотивую тим, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №56492076 до складу якого входять ВП №56491992 щодо примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва №753/9625/15 від 23.10.2015 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Новобудова» боргу в розмірі 8633,18 грн. та ВП №56490938 щодо примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва №753/9625/15 від 23.10.2015 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Новобудова» боргу в розмірі 243,60 грн.

29.05.2018 р. приватним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень №56491992 та № 56490938,копії яких надіслано сторонам виконавчого провадження та надано строк боржнику для добровільного виконання рішення. Однак дані постанови повернуті без вручення з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

В ході провадження виконавчих дій приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та розшук майна боржника.

Приватним виконавцем неодноразово здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2, де зареєстрований боржник, згідно відповіді Адресного бюро, але провести виконавчі дії йому не вдалось, оскільки двері квартири ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт. 29.08.2018 р. при черговому виході за адресою проживання боржника, приватному виконавцю боржниця двері не відкрила, через двері повідомила, що їй відомо про заборгованість, але вчинити виконавчі дії приватному виконавцю знов не вдалось.

03.07.2018 р., 16.08.2018 р.. 20.11.2018 р. 29.11.2018 р. на адресу боржника направлялись виклик приватного виконавця, яким зобов'язано останнього з'явитись до виконавця, надати декларацію про доходи та майно. Проте, дані виклики повертались без вручення з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

19.07.2018 р. приватний виконавцем винесено постанову про арешт коштів божника, копію якої направлено на адресу боржника та до банківських установ. Дану постанову боржник також не отримав, конверт повернувся без вручення з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва задоволено подання приватного виконавця про привід боржника, однак, боржник до приватного виконавця не з'явилась, ухвала суду працівниками поліції не виконана.

Таким чином, боржник проігнорував законні вимоги приватного виконавця, жодної інформації про майно на яке можливо звернути стягнення відповідно до вимог Закону для виконання виконавчого документа та пояснень про причини невиконання рішення суду боржник не надав, а тому приватний виконавець просить задовольнити подання.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

В судове засідання приватний виконавець не з'явився. Зважаючи на негайний розгляд заяви, суд визнав можливим розглядати справу у відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Лисенко С.О. перебуває виконавче зведене виконавче провадження №56492076 до складу якого входять ВП №56491992 щодо примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва №753/9625/15 від 23.10.2015 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Новобудова» боргу в розмірі 8633,18 грн. та ВП №56490938 щодо примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва №753/9625/15 від 23.10.2015 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Новобудова» боргу в розмірі 243,60 грн.

Як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження, 29.05.2018 р. приватним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень №56491992 та № 56490938,копії яких надіслано сторонам виконавчого провадження та надано строк боржнику для добровільного виконання рішення. Однак дані постанови повернуті без вручення з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно відповіді Адресного бюро боржник зареєстрований за адресою вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_3.

Згідно відповіді Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» боржнику на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою АДРЕСА_3.

Згідно відповідей Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України боржник офіційно не працює, на обліку в органах Пенсійного фонду України не перебуває, пенсію не отримує.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Київській області боржника на праві власності належить автотранспортний засіб, а саме: FORD WINDSTAR 3797, державний номерний знак: НОМЕР_1.

29.05.2018 р. приватним нотаріусом винесено постанову про арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику.

02.07.2018 р. приватним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автотранспортного засобу FORD WINDSTAR 3797, державний номерний знак: НОМЕР_1.

Згідно відповіді Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки за боржником не зареєстровано.

Згідно відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку боржник значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше) акцій приватних акціонерних товариств та (5 відсотків і більше) публічних акціонерних товариств, відсутні.

12.06.2018 р. приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2, де зареєстрований боржник, згідно відповіді Адресного бюро, але провести виконавчі дії йому не вдалось, оскільки двері квартири ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт.

25.06.2018 р. приватним виконавцем здійснено повторний вихід за адресою: АДРЕСА_2, але провести виконавчі дії йому знов не вдалось, оскільки двері квартири ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт.

03.07.2018 р., 16.08.2018 р.. 20.11.2018 р. 29.11.2018 р. на адресу боржника направлялись виклик приватного виконавця, яким зобов'язано останнього з'явитись до виконавця, надати декларацію про доходи та майно. Проте, дані виклики повертались без вручення з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України у боржника відкритий рахунок в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

19.07.2018 р. приватний виконавцем винесено постанову про арешт коштів божника, копію якої направлено на адресу боржника та до банківських установ. Дану постанову боржник також не отримав, конверт повернувся без вручення з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно листа ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на рахунках боржника відсутні кошти для виконання постанови.

Згідно Головного управління Держгеокадастру у м. Києві земельні ділянки на території Києва за боржником не зареєстровані.

29.08.2018 р. приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2, але провести виконавчі дії йому знов не вдалось, оскільки боржник двері не відкрила, через двері повідомила, що їй відомо про заборгованість, але сплачувати її буде стягувачу, про що було складено акт.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва задоволено подання приватного виконавця про привід боржника.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, ухвала суду не виконана.

Відповідно до ч.1 ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи безперешкодно входити до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення.

Пунктом 13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець звертається до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Частиною 6 цієї ж статті зазначено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до ст.30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Наведені у судовому рішенні обставини свідчать про те, що боржник ОСОБА_3 обізнана про наявність виконавчого провадження, однак ухиляється від виконання рішення суду впродовж тривалого часу.

Зважаючи на те, що під час здійснення виконавчого провадження приватним виконавцем здійснено всі можливі заходи щодо забезпечення виконання рішення суду, проте, станом на день постановлення даної ухвали рішення суду боржником не виконується, за викликом приватного виконався боржник не з'являється, інформації про майно на яке можливо звернути стягнення відповідно до вимог Закону для виконання виконавчого документа та пояснень про причини невиконання рішення суду боржник не надає, коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача у боржника відсутні, суд вбачає достатньо підстави для задоволення подання приватного виконавця та надання дозволу на примусове входження до квартири АДРЕСА_1 яка належить боржнику ОСОБА_3, для опису майна, яке наявне в даній квартирі.

Керуючись ст..30 Конституції України, ст. ст.1, 2, 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 439 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Подання задовольнити.

Надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу м. Київ Лисенка Сергія Олексійовича на примусове входження до житла - квартири АДРЕСА_1 яка належить боржнику ОСОБА_3, для опису майна, яке наявне в даній квартирі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя: О.М. Колесник