Справа № 454/3431/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя-,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом та просить визнати за ним 1/2 частину будинковолодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 65,1 кв.м., в т.ч. житлова площа 40,7 кв.м., будинок складається з 2-х житлових кімнат, кухні, коридору, кладової (житловий будинок поз. А-1); господарська будівля поз. Б; гараж поз. В., п`ять сараїв поз. Г, Д., E., Д., 3..

Свої вимоги мотивує наступним.

05.11.2010 року ОСОБА_1 , одружився з ОСОБА_2 і був зареєстрований шлюб у Свитазівській сільській раді Сокальського району Львівської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №13.

Від шлюбу в них народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В 2012 році вони вирішили купити житловий будинок для спільного проживання. Так, згідно договору купівлі-продажу від 01.06.2012 року, який посвідчено приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу Сироїд Г.І. було придбано за наші спільні кошти житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Право власності на даний будинок оформлено на ОСОБА_2 Житловий будинок загальною площею 65,1 кв.м., складається з двох житлових кімнат, житловою площею 40,7 кв.м., кухні, коридора, кладової, а також господарських будівель: гаражу, сараїв, загальна інвентарна вартість житлового будинку та господарських споруд споруд становить 125028 грн..

Позивач та бувша дружина ОСОБА_2 зареєстровані в даному будинку АДРЕСА_1 (копія паспорта додається).

Оскільки власником всього нашого будинковолодіння являється ОСОБА_2 , яке вона одноособово оформила на себе.

Через зраду у подружній вірності моєї бувшої дружини, 12 лютого 2018 року згідно рішення Сокальського районного суду шлюб між нами розірвано і діти залишились проживати із відповідачкою (копія рішення суду додається).

Добровільно в нотаріуса переоформити право власності на 1/2 частину будинковолодіння ОСОБА_2 не згідна.

Однак, вважає, що позивач має право на половину господарства разом з бувшою дружиною згідно законодавства.

В судове засідання позивач не прибув однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не прибула, однак подала заяву в якій просить суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. ст. 60, 61, 63 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст. ст. 69, 70, 71 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦКможуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути грошові суми.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Отже, сімейним законодавством України презюмується, що майно, набуте під час шлюбу, належить чоловікові і жінці на праві спільної сумісної власності, якщо належними та допустимими доказами не буде доведено, що це майно в цілому набуте одним із подружжя за особисті кошти.

Згідно Витягу про державну реєстрацію прав вбачається, що ОСОБА_2 придбала житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та являється власником 1/1 частки.

Згідно до Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок вбачається, що власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 .

Відповідно до Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 12.02.2018 року шлюб між сторонами було розірвано.

Матеріалами справи достеменно встановлено, що сторони за спільні кошти подружжя придбали за договором купівлі продажу від 01.06.2012р. посвідченого приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу Сироїд Г.І., житловий будинок, за адресою по АДРЕСА_1 , загальною площею 65,1 кв.м., в т.ч. житлова площа 40,7 кв.м.,

Керуючись ст.ст.12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинковолодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 65,1 кв.м., в т.ч. житлова площа 40,7 кв.м., будинок складається з 2-х житлових кімнат, кухні, коридору, кладової (житловий будинок поз. А-1); господарська будівля поз. Б; гараж поз. В., п`ять сараїв поз. Г, Д., E., Д., 3.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 половину суми судового збору в сумі 352,4 (триста п`ятдесят дві) гри. 40 коп. та половину витрат на правову допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук