ЄУН № 0825/4995/2012
Провадження № 6/337/133/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредун Д.С., за участю секретаря Шварцер Г.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2019 року представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» Правник О.П. звернувся до суду із заявою про заміну вибулого стягувача ПАТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у справі №2/0825/1441/2012.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку. На підставі ч.3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутністю сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2012 року у справі провадження №2/0825/1441/2012 ЄУН №0825/4995/2012 солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторінг Україна» суму заборгованості за кредитним договором №СL-209/040/2008 від 08.10.2008 року у розмірі 1324113,19 гривень, суму судового збору, сплачену позивачем при зверненні до суду у розмірі 3224,00 гривень, а всього стягнуто 1327337,19 гривень.

Заочне рішення оскаржено чи переглянуто не було і набрало законної сили.

31 січня 2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу. Згідно витягну з додатку №1 до вказаного договору факторингу, право грошової вимоги за кредитним договором №СL-209/040/2008 від 08.10.2008 року, укладеного із ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст.ст. 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст.ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України, можна зробити однозначний та цілком логічний висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20.11.2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

За викладених обставин суд вважає за можливе задовольнити заяву.

Керуючись ст.ст. 433, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», задовольнити.

Замінити сторону у справі провадження №2/0825/1441/2012 ЄУН №0825/4995/2012 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторінг Україна» суму заборгованості за кредитним договором №СL-209/040/2008 від 08.10.2008 року у розмірі 1324113,19 гривень, суму судового збору, сплачену позивачем при зверненні до суду у розмірі 3224,00 гривень, а всього стягнуто 1327337,19 гривень, а саме: первісного стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторінг Україна» замінити на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», (041121, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, пов.6, оф.34; п/р № НОМЕР_1 в ПАТ «Альфа Банк» МФО:300346).

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Д.С. Бредун