КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-981/12
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5711/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» Кічука О.І. на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року у складі судді Соколова О.М.,

за заявою ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся у суд із заявою про розстрочку виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року у справі №2-981/12 за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» (надалі - ПАТ «АКБ «Київ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви зазначав, що у даній справі Апеляційним судом м.Києва винесено рішення від 10 вересня 2013 року, за яким позов ПАТ «АКБ «Київ» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АКБ «Київ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 224 525, 37 дол. США.

09 грудня 2013 року Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року у справі №2-981/12.

26 серпня 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби України Кедою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року розстрочено виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року до 2029 року.

З моменту винесення ухвали Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року, ОСОБА_1 добровільно виконував рішення апеляційного суду, і станом на день подання заяви про розстрочення сплатив ПАТ «АКБ «Київ» 393 449, 69 дол. США. А всього в погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 сплатив 1 083 902, 65 дол. США.

Посилаючись на те, що джерелом погашення заборгованості ОСОБА_1 за рішенням суду були грошові кошти, які він отримував в якості оплати праці в ТОВ «Русава-К», в якому його річний дохід складав 150 000 дол. США на рік в еквіваленті національної валюти України, а оскільки саме наявність вказаного доходу дало можливість погашення заборгованість згідно з графіку, затвердженого ухвалою суду від 10 липня 2014 року, проте на сьогоднішній день, у зв`язку із рейдерським захопленням ТОВ «Русава-К», вказане підприємство немає можливості виплачувати ОСОБА_1 оплату у вказаному розмірі, що призвело до неможливості належного виконання графіку розстрочки, встановленого ухвалою суду від 10 липня 2014 року, ОСОБА_1 просив заяву задовольнити.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Розстрочено виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року наступним графіком погашення заборгованості перед ПАТ «КБ «Київ»:

31 січня 2019 року 400 000,00 дол. США (з урахуванням вже сплачених коштів в розмірі 393 449, 69 дол. США);

31 січня 2020 року 20 000,00 дол. США;

31 січня 2021 року 30 000,00 дол. США;

31 січня 2022 року 40 000,00 дол. США;

31 січня 2023 року 50 000,00 дол. США;

31 січня 2024 року 60 000,00 дол. США;

31 січня 2025 року 60 000,00 дол. США;

31 січня 2026 року 60 000,00 дол. США;

31 січня 2027 року 60 000,00 дол. США;

31 січня 2028 року 70 000,00 дол. США;

31 січня 2029 року 100 000,00 дол. США;

31 січня 2030 року 150 000,00 дол. США;

31 січня 2031 року 100 000,00 дол. США;

31 січня 2032 року 100 000,00 дол. США;

31 січня 2033 року 100 000,00 дол. США;

31 січня 2034 року 100 000,00 дол. США;

31 січня 2035 року 100 000,00 дол. США;

31 січня 2036 року 100 000,00 дол. США;

31 січня 2037 року 200 000,00 дол. США;

31 січня 2038 року 200 000,00 дол. США;

31 січня 2039 року 174 525,37 дол. США.

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» Кічука О.І., посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року у справі № 2-981/12 вже було розстрочене виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року у справі № 2-981/12 згідно графіку погашення до 2029 року. Однак, ОСОБА_1 не зміг належним чином виконувати раніше затверджений графік погашення заборгованості та станом на сьогоднішній день його заборгованість перед ПАТ «АКБ «Київ» згідно графіку погашення вже становить 206 550,31 дол. США.

Посилаючись на те, що ЦПК України не передбачає можливості повторної розстрочки виконання судового рішення, а також те, що повістка про виклик до суду на судове засідання, яке відбулося 07 грудня 2018 року, надійшла до банку лише 13 грудня 2018 року, а отже, ПАТ «АКБ «Київ» фактично було позбавлено можливості подати заперечення на заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення, що порушує приписи ст. 128 ЦПК України, скаржник просить апеляційну скаргу задовольнити.

Про день і час учасники судового розгляду справи повідомлені належно, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність учасників судового розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши думку представника ПАТ «АКБ «Київ», який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Печерського районного суду м.Києва від 01 червня 2013 року у задоволені основного та зустрічного позовів відмовлено (а.с.5-7 т. 3).

Не погодившись з рішенням районного суду ПАТ «АКБ Київ» подало апеляційну скаргу, яку рішенням Апеляційного суду міста Києва від 10 вересня 2013 року задоволено. Рішення в частині відмови в задоволені позову АКБ «Київ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та ухвалено в цій частині нове, яким стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 2 224 525,37 дол. США (а.с.42-45 т. 3).

Районний суд, задовольняючи ухвалою від 07 грудня 2018 року заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 вересня 2013 року виходив з того, що виконання рішення забезпечено іпотекою, у зв`язку з чим позивач може в будь-який час скористатися своїм правом на стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.243-246 т. 3).

Між тим, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можливо виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АКБ «Київ» заборгованість за кредитним договором, у сумі 2 224 525,37 дол. США (а.с.42-45 т.3).

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору, щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до положень ст. 373 ЦПК України 2004 року, яка була чинної на час вирішення питання розстрочки виконання рішення, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Встановлено, що ухвалою Печерського районного суду від 10 липня 2014 року задоволено заяву, подану ОСОБА_1 , про розстрочку виконання вищевказаного рішення, якою розстрочено виконання рішення за графіком погашення заборгованості перед ПАТ «АКБ «Київ»:

- 150 000,00 дол. США до 31 січня 2015 року;

- 150 000,00 дол. США до 31 січня 2016 року;

- 150 000,00 дол. США до 31 січня 2017 року;

- 150 000,00 дол. США до 31 січня 2018 року;

- 150 000,00 дол. США до 31 січня 2019 року;

- 150 000,00 дол. США до 31 січня 2020 року;

- 150 000,00 дол. США до 31 січня 2021 року;

- 150 000,00 дол. США до 31 січня 2022 року;

- 150 000,00 дол. США до 31 січня 2023 року;

- 150 000,00 дол. США до 31 січня 2024 року;

- 150 000,00 дол. США до 31 січня 2025 року;

- 150 000,00 дол. США до 31 січня 2026 року;

- 150 000,00 дол. США до 31 січня 2027 року;

- 150 000,00 дол. США до 31 січня 2028 року;

- 124 525,37 дол. США до 31 січня 2029 року (а.с.113-115 т. 3).

Згідно частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого з самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як убачається з матеріалів справи, ухвала Печерського районного суду м.Києва від 10 липня 2014 року набрала законної сили, а тому у відповідності до положень Конституції України та інших законів, є обов`язковою до виконання.

Отже, є чинним судове рішення, яким за певних умов боржнику відстрочено виконання рішення суду шляхом розстрочення сплати платежів до 31 січня 2029 року, що залишилося поза увагою суду.

Окрім цього, районний суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, не врахував положення ч. 5 ст. 435 ЦПК України, відповідно до яких розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Разом з тим, рішення Апеляційного суду м. Києва, яким з ОСОБА_1 на користь банку стягнуто кредитну заборгованість, у сумі 2 224 525,37 дол. США, та виконання якого боржник просив розстрочити, постановлено 10 вересня 2013 року.

За таких обставин, колегія суддів визнає необґрунтованими висновки районного суду про наявність підстав до розстрочки виконання рішення суду на інших умовах та збільшення строку виконання зобов`язання до 31 січня 2039 року.

Остільки районний суд, постановляючи ухвалу від 07 грудня 2018 року, не врахував наявність рішення, яким вже було розстрочено виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 10 вересня 2013 року, а цивільне процесуальне законодавство не передбачає можливості повторного розстрочення виконання судового рішення, до того ж обмежує строк такої дії, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав до задоволення апеляційної скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» Кічука О.І.

За таких обставин, ухвала районного суду, як постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню у зв`язку з чим по справі слід ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 18, 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» Кічука О.І. задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року скасувати.

Постановити по справі ухвалу нового змісту, якою у задоволені заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: