Справа № 175/1955/18
Провадження № 2/175/630/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 лютого 2019 року смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Новік Л.М.
за участю секретаря Сапай О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Слобожанське Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 25 квітня 2015 року. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2016 року сімейне життя між позивачем та відповідачем погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сімейне життя подружжя не склалося, оскільки кожен з них має діаметрально-протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Відповідач зловживав спиртними напоями та застосовував до неї фізичне насилля. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає.
Просила шлюб з відповідачем розірвати. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.05.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 1409,60 грн.
07.02.2019 року від позивача надійшла заява про залишення без розгляду її позовної вимоги щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11.02.2019 року частину позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 залишено без розгляду.
Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутністю, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надавав.
У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.
Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності встановив наступне.
Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія І-КИ №304071, актовий запис №77 від 25 квітня 2015 року.
Згідно копії свідоцтва про народження серія І-КИ №450248 від 04.10.2013 року вбачається, що ОСОБА_3 народився 19.09.2013 року та сторони по справі є його батьками.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені, між сторонами було відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
З приводу вирішення позовних вимог про стягнення аліментів судом встановлено наступне.
У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом.
Відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, які входять до предмета доказування (статті 182, 184 СК України), враховує інтереси дитини, встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, тому приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 2000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 24.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно.
У відповідності до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 704,80 грн. та на користь держави у розмірі 704,80 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів. Вимоги позивачки про стягнення на її користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. за позовну вимогу про визначення місця проживання дитини задоволенню не підлягають, так як позивач відмовилася під даної позовної вимоги.
Керуючись ст.ст.110, 112, 179, 180-182, 185, 186, 191,196 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 260, 265, 268, 280-283 ЦПК України ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити частково.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 25 квітня 2015 року, актовий запис № 77.
Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати до органу реєстрації актів цивільного стану.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП: НОМЕР_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 (дві тисячі 00 копійок) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову з 24.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 19.09.2031 року.
Допустити до негайного виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Л.М. Новік