СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №744/821/18
Провадження №2/547/84/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 вересня 2019 року смт.Семенівка
Семенівський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Атаманової С.Ю., при секретарі судового засідання Постолюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Семенівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В судове засідання представник позивача не з`явився. Згідно письмового клопотання, доданого до позовної заяви, поданій до суду, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених в ч.1 ст.280 ЦПК України (а.с.113).
В судове засідання відповідач по справі ОСОБА_1 не з`явився. Про місце, день і час розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, тому вважається, що судовий виклик вручений йому належним чином (а.с.121,125-126). Про причини неявки суд не повідомив. Представника для участі у судовому засіданні не направив. Відзиву на позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог відповідач по справі ОСОБА_1 у встановлений судом строк не подав. Заяв та клопотань, в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за його відсутності чи відкладення судового розгляду від відповідача по справі на дату проведення судового засідання також не надходило.
З огляду на викладене, за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України 17.09.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Судом по справі встановлено, що відповідно до анкети-заяви відповідача по справі від 24.06.2011 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (далі - Умов та правил надання банківських послуг), останній погодився з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Своїм підписом на анкеті-заяві відповідач підтвердив факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, наданими для ознайомлення в письмовому вигляді, і погодився з його умовами. Також відповідач зобов`язувався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг та регулярно самостійно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua (а.с.7).
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 підписав анкету-заяву від 24.06.2011 року, він, як клієнт, приєднався і зобов`язувався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - договорі про надання банківських послуг в цілому.
Відповідно до п.2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена у заяві. (а.с.94 зворот).
З урахуванням викладеного судом встановлено, що датою укладення договору про надання банківських послуг між сторонами по справі є 24.06.2011 року, що відповідає даті, зазначеній в анкеті-заяві відповідача по справі (а.с.7).
Відповідно до п.1.1.1.33 Умов та правил надання банківських послуг заява-анкета про надання послуг - звернення клієнта банку про відкриття йому банківського рахунка та/або надання йому інших банківських послуг на умовах цих Умов та Правил (а.с.78 зворот).
Відповідно до п.1.1.1.36 Умов та правил надання банківських послуг картковий рахунок - банківський поточний рахунок, на якому обліковуються операції з використанням платіжних карток (а.с.79).
У відповідності до п.п.1.1.1.45, 1.1.1.46 Умов та правил надання банківських послуг кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) - розмір грошових коштів, що надаються банком клієнту на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності та зворотності. Кредитна картка - платіжна картка зі встановленим кредитним лімітом (а.с.79).
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що згідно інформації, зазначеної в довідках про надані відповідачу кредитні картки та про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідача по справі ОСОБА_1 , останньому 24.06.2011 року був відкритий картковий рахунок № НОМЕР_1 , видана кредитна картка «Універсальна» зі встановленням пільгового періоду 55 днів та строком дії до 10/14. Кредитний ліміт станом на 24.06.2011 року був встановлений у розмірі 2000,00 грн., який з 23.07.2011 року збільшений до суми 2400,00 грн., а з 21.08.2011 року збільшений до суми 2800,00 грн., 29.02.2012 року зменшений до суми 2520,00 грн., з 30.05.2012 року - до суми 1980,00 грн.,а з 13.11.2013 року - збільшений до 3200,00 грн (а.с. 60, 61).
Факт відкриття вказаного карткового рахунку та суми встановленого ліміту підтверджується також випискою з особового рахунку відповідача ОСОБА_1 за період з 24.06.2011 року по 30.06.2019 року (а.с.62-68 ).
При встановленні та зміні кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг, відповідно до яких відповідач, як клієнт, надала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і відповідач надає банку право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою та безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.94 зворот).
Судом по справі встановлено, що згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з якою відповідач по справі був ознайомлений особисто 24.06.2011 року, про що свідчить його підпис, передбачені наступні фінансові умови надання кредитки, а саме: пільговий період: до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів у році) - 2,5%, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка нараховується, виходячи із базової процентної ставки за договором/30 за кожний день прострочення кредиту, та 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентах 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн.; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором: 500 грн. + 5% від суми позову; комісії: за кредитне обслуговування, за зняття готівкових коштів, за моніторинг неактивної карти, отримання балансу на чек та безготівковий розрахунок (а.с.77).
Факт здійснення кредитування відповідача по справі за фінансовими умовами, передбаченими платіжною картою «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» підтверджується також і розрахунком заборгованості відповідача ОСОБА_1 , в якому базова процентна ставка встановлена, починаючи з 24.06.2011 року в розмірі 30,00 % річних, що відповідає базовій процентній ставці в місяць 2,5 %, з 01.09.2014 року - 34,80% річних, що відповідає базовій процентній ставці в місяць 2,9 %, а з 01.04.2015 року - 43,20%, що відповідає базовій процентній ставці в місяць 3,6 % (а.с.5-6).
У відповідності до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач по справі, як клієнт, зобов`язувався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором (а.с.96 зворот).
Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у випадку невиконання зобов`язань по договору на вимогу банку відповідач по справі зобов`язувався виконати зобов`язання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку (а.с.96 зворот).
У відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів відповідач, як клієнт, зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картами, відкритими у валюті USD) + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в першу чергу (а.с.97).
Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним учасниками судового процесу, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Згідно ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі вище викладеного судом встановлено, що позивач, згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 24.06.2011 року, виконав взяті на себе зобов`язання належним чином та в повному обсязі. Натомість відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконував належним чином, оскільки не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
- заборгованість за кредитом - 3089,77 грн.
- заборгованість за пенею та комісією - 3383,50 грн.;
- штрафи: фіксована частина - 500,00 грн.; процентна складова - 3276,13 грн..
При цьому суд, виходячи з положень ч.2 ст.614 ЦК України, якою встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання, приходить до висновку, що відповідачем по справі не надано жодного належного доказу на спростування розрахунку кредитної заборгованості, наданого позивачем, та її розміру.
Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, до загальної суми заборгованості відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору від 24.06.2011 року позивачем була включена заборгованість за пенею та комісією в сумі 3383,50 грн. без надання відповідного розрахунку окремо за кожним видом платежу.
При цьому до самого розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_1 позивачем включений загальний розмір комісії та пені, в тому числі, накопичувальним підсумком (графи 13 і 14 розрахунку), який в кінцевому підсумку заборгованості за кредитом зазначений позивачем виключно у виді комісії у сумі 3383,50 грн. (а.с.5 зворот), який врахований і при обчисленні штрафу (процентної складової) в розмірі 5% від суми позову.
Зі змісту анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписаних відповідачем 24.06.2011 року, не вбачається сплата комісії у розмірах, наведених у розрахунку його заборгованості за наданим кредитом.
У відповідності до п.2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг відповідач по справі, як клієнт, зобов`язувався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором (а.с.96 зворот).
З урахуванням викладеного судом встановлено, що будь-яких умов щодо порядку нарахування, строків сплати комісії та її розміру підписана відповідачем ОСОБА_1 анкета-заява від 24.06.2011 року не містить, а з доданої позивачем до позовної заяви довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» не вбачається наявності фінансових умов кредитування, які б встановлювали обов`язок відповідача сплачувати комісію та пеню сукупним розміром у сумі 30,00 та 100,00 грн., як зазначено позивачем у наданому суду розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором.
Інших банківських документів на підтвердження порядку нарахування комісії, строків її сплати та розміру позивачем до суду надано не було.
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги відсутність наданого позивачем належного розрахунку заборгованості окремо за кожним видом платежу - комісією та пенею, суд, виходячи із засад змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про безпідставність та недоведеність належними доказами включення позивачем до суми заборгованості за кредитом відповідача ОСОБА_1 загального розміру заборгованості за пенею та комісією в сумі 3383,50 грн., та відмову в задоволенні позову в цій частині.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ч.2 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а тому позов в частині стягнення з відповідача фіксованої частини штрафу в розмірі 500,00 грн. суперечить положенням ч.2 ст.549 ЦК України та не підлягає задоволенню.
Крім того, відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача суми пені, включеної останнім до загального розміру заборгованості за пенею та комісією, суд враховує і вимоги чинного законодавства щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності.
Так, відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).
За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Умовами спірного договору, а саме пунктом 1.1.5.25 Умов та Правил надання банківських послуг, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань по даному договору, а саме: за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим договором, Умовами і Правилами клієнт платить банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної дисконтної ставки НБУ, що діяла у період, за який платиться пеня, за кожний день прострочення (а.с.19).
Одночасно з цим, згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, на який посилається позивач, передбачений обов`язок відповідача по справі ОСОБА_1 при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни (а.с.97).
Враховуючи викладене, відповідно до ст.549 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що одночасне застосування банком штрафу і пені, які є одним видом цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання позивачем положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому позовна вимога щодо стягнення з відповідача по справі ОСОБА_1 пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом без надання суду належного розрахунку даного виду платежу за договором, одночасно із штрафами, встановленими за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань (строків виконання зобов`язань) за кредитним договором без зазначення, за яким саме видом грошових зобов`язань, не підлягає задоволенню з підстав подвоєння цивільно-правової відповідальності відповідача за одне і те саме порушення.
На підставі викладеного, суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем
У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене, з відповідача по справі ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача по справі ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти по сплаті судового збору в розмірі 1658 грн. 96 коп. (1762 грн. 00 коп. (100%) - 103 грн. 04 коп. (5,848116%), при цьому 5,848116% = 4052 грн.67 коп. (загальна сума по пені, комісії та штрафах, у стягненні яких судом відмовлено), що були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 1658 грн. 96 коп. (одна тисяча шістсот п`ятдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Найменування сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного перегляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Полтавського апеляційного суду або через Семенівський районний суд Полтавської області.
Головуючий С.Ю.Атаманова