ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-381/11 Номер провадження 22-ц/814/2451/19Головуючий у 1-й інстанції Антонов А. А. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Чумак О.В.,

секретар Зеленська О.І.,

за участю представника боржника - адвоката Леонтенка В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням учасників справи) у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Чутівського районного суду Полтавської області від 29 липня 2019 року, постановлену суддею Антоновим А.А. (повний текст складено 02 серпня 2019 року),

у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м.Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Коцького Юрія Валентиновича та на дії начальника Київського відділу державної виконавчої служби м.Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Міщаніна Олександра Володимировича,

в с т а н о в и в:

01.04.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаною скаргою, в якій просить визнати протиправними:

- бездіяльність державного виконавця Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області Коцького Ю.В. щодо розгляду клопотання від 17.01.2019, зобов`язати його розглянути та прийняти рішення про долучення до матеріалів виконавчого провадження копій квитанцій про сплату боржником ОСОБА_1 аліментів у 2013 2018 роках згідно додатку; здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням указаних платежів; зняти тимчасове обмеження у праві керуванням транспортними засобами, накладене постановою старшого державного виконавця Гуріною Т.В. від 06.07.2018;

- дії начальника Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області Міщаніна О.В. щодо визначення заборгованості зі сплати аліментів боржником ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги зазначає, що про заборгованість та застосовані відносно нього заходи обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №2-381 від 13.01.2012 йому стало відомо 06.12.2018 від працівників поліції, які з цих підстав вилучили у нього посвідчення водія. Після чого боржник звернувся до Київського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області, ознайомився із постановою державного виконавця від 06.07.2018 та дізнався, що згідно розрахунку сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів за період з 26.10.2011 по 30.06.2018 становить 9 705,24 грн., тобто перевищує суму платежів за шість місяців, та є підставою для застосування обмежень.

17.01.2019 боржник звернувся до державного виконавця Київського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області Коцького Ю.В. із клопотанням про перерахунок заборгованості з урахуванням квитанцій, які підтверджують сплату аліментів за період 2013-2018 роки на суми: 603 700,00 рублів РФ; 6 274,00 доларів США; 40 780,66 грн., з цих підстав просив зняти тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Державним виконавцем указане клопотання проігноровано, а у відповідь на повторне звернення начальник відділу ОСОБА_2 повідомив боржника, що стягувач підтвердила отримання аліментів за період 2013-2017 роки на суму 30 000,00 грн., а всього розмір заборгованості складає 82 268,91 грн.

Вважає указані дії та бездіяльність працівників Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області протиправними, просить скаргу задовольнити.

Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 29 липня 2019 року відмовлено в задоволенні скарги.

Ухвала суду вмотивована тим, що між стягувачем та боржником виник спір стосовно розміру аліментів, які сплатив останній на утримання своїх неповнолітніх дітей за виконавчим листом, який повинен бути вирішений судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Державний виконавець ВДВС Коцький Ю.В. не вчиняв протиправних дій щодо розгляду клопотання боржника, а начальник ВДВС Міщанін О.В. не здійснив протиправних дій щодо визначення заборгованості зі сплати аліментів боржнику, тому підстави для задоволення скарги відсутні.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить ухвалу скасувати і постановити нове рішення, яким задовольнити його скаргу.

Посилаючись на доводи, які є ідентичними мотивам скарги, наголошує, що державний виконавець Коцький Ю.В. не вчинив жодних процесуальних дій, передбачених п.3 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень для вирішення заявленого ним клопотання. Оскільки його звернення було спрямовано державному виконавцю, а не начальнику ВДВС Міщаніну О.В., дії останнього вважає протиправними, а визначену суму заборгованості за аліментами не обґрунтованою, так як не враховані надані ним квитанції про грошові перекази.

Вважає, що районний суд неправильно визначив спірні правовідносини та дійшов хибного висновку щодо наявного між сторонами виконавчого провадження спору про розмір заборгованості.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (ч.ч.1,3 ст.368 ЦПК України).

У суді апеляційної інстанції представник боржника адвокат Леонтенко В.В. наполягав на доводах апеляційної скарги та скарги на дії державного виконавця, з підстав, викладених в цих скаргах.

Інші учасники справи до суду не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника боржника, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що у провадженні Київського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження ВП №32731630 з примусового виконання виконавчого листа від 13.01.2012 №2-381, виданого Чутівським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 26.10.2011 і до досягнення дітьми повноліття.

17.01.2019 ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області Коцького Ю.В. із клопотанням про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, до якого додав копії квитанцій про сплату аліментів за 2013-2018 роки./а.с.9-14 т.1/

Листом від 25.01.2019 №3301 начальник Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області Міщанін О.В. повідомив ОСОБА_1 , що розмір його заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.01.2019 становить 112 070 грн. 57 коп. Надані квитанції (заявки фізичних осіб на перерахунок грошових коштів) у зв`язку із відсутністю у них вказівки на призначення платежу «аліменти» до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів не включені. З даного питання стягувачу направлений запит./ а.с.241-242 т.1/

25.02.2019 ОСОБА_1 повторно звернувся до державного виконавця Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області Коцького Ю.В. з листом, в якому, на підставі п.3 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», просить офіційно повідомити про прийняте рішення щодо розгляду його клопотання від 17.01.2018./а.с.15 т.1/

Листом від 05.03.2019 за №8612 начальник Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області Міщанін О.В. повідомив ОСОБА_1 про те, що стягувач ОСОБА_3 підтвердила отримання нею аліментів за період 2013-2017 роки в розмірі 30 000,00 грн., у зв`язку із чим здійснено перерахунок і станом на 01.03.2019 розмір боргу склав 82 268,91 грн. Одночасно скаржнику роз`яснено, що спори стосовно розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом./а.с.16-17 т.1/

Боржником в якості доказів сплати ним аліментів за виконавчим листом на утримання своїх двох неповнолітніх дітей надані: заяви фізичної особи про переведення грошових коштів та доручення на здійснення переказу грошових коштів щодо переведення ним грошових коштів з Російської Федерації, де відправником цих коштів зазначений він, а їх отримувачем ОСОБА_3 ; заяви фізичної особи про переведення грошових коштів та доручення на здійснення переказу грошових коштів щодо переведення грошових коштів з Російської Федерації, де відправником цих коштів зазначений він, а їх отримувачем ОСОБА_6 ; заява на відправку переказу, який здійснений в Україні, де відправником коштів є ОСОБА_7 , а їх отримувачем ОСОБА_3 ; квитанції про перерахунок грошових коштів та заяви на відправку коштів, які здійснені в Україні, де відправником коштів є ОСОБА_8 , а їх отримувачем ОСОБА_3 ; заяви на відправлення коштів та квитанції про перерахунок грошових коштів, які здійснені в Україні, де відправником цих коштів є ОСОБА_9 , а їх отримувачем ОСОБА_3 / а.с.197, 199, 202, 203, 204, 211, 212, 214, 215, 216, 217 т.1/.

Відмовляючи у задоволенні скарги, районний суд виходив із того, що між сторонами виконавчого провадження наявний спір про розмір заборгованості за аліментами, який має самостійний спосіб оскарження та не впливає на законність дій працівників Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області. Надані боржником платіжні документи стосуються третіх осіб, в заявах фізичної особи про переведення грошових коштів та в дорученнях на здійснення переказу грошових коштів не вказано їх мети «аліменти», а тому указані документи не є підтвердженням сплати аліментів на утримання дітей. Судом заслухано пояснення стягувача, яка підтвердила, що отримання від боржника переказами грошових коштів, повідомивши, що ці кошти надходили в якості подарунків як їй так і їх дітям, а також в якості допомоги на додаткові витрати на дітей у зв`язку з їх хворобами.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції погоджується. Доводи апеляційної скарги є ідентичними підставам звернення до суду зі скаргою, висновків суду не спростовують та зводяться до незгоди з судовим рішенням.

Доступ сторін виконавчого провадження до інформації, створеної (отриманої) під час примусового виконання судового рішення, регламентовано відповідним процесуальним кодексом та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Згідно ч.8 ст.71 цього Закону спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з приписами ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Викладені норми права чітко визначають порядок розгляду спорів щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів, що виходить за межі повноважень державного виконавця та вирішуються виключно в судовому порядку. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, або у позовному провадженні.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подав скаргу на дії та бездіяльність працівників Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. При цьому вимагав визнати протиправною бездіяльність державного виконавця, яка полягала в ухиленні від розгляду його клопотань від 17.01.2019 та від 25.02.2018, не долученні до матеріалів виконавчого провадження наданих копій квитанцій про грошові перекази та не врахуванні їх при обрахунку суми заборгованості. Також боржник просив визнати протиправними дії начальника ВДВС, який необгрунтовано визначив заборгованість зі сплати аліментів. Однак вимоги скарги є загальними, не містять помісячного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період 2013-2018 роки, з яким не погоджується боржник.

Враховуючи характер спірних правовідносин та межі заявлених боржником вимог, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги. Матеріалами справи підтверджено, що уповноваженою особою Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області розглянуті звернення ОСОБА_1 від 17.01.2019 та 25.02.2019. Боржнику повідомлено про загальний розмір заборгованості, порядок її оскарження згідно ч.8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» та про відсутність підстав для зняття тимчасових обмежень. За таких обставин, звернення ОСОБА_1 , як боржника у виконавчому провадженні, розглянуті, у їх задоволенні відмовлено, про що повідомлено боржника листом від 05.03.2019 №8612 і отримання якого ним не заперечується, а тому підстави для зобов`язання державного виконавця повторно розглянути його звернення - відсутні.

Доводи апеляційної скарги є неспроможними, такими, що зводяться до незгоди з отриманою відповіддю та довільним тлумаченням норм Закону України «Про виконавче провадження», які враховані судом першої інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу, що відмова у задоволенні скарги, що переглядається в даному апеляційному провадженні, не позбавляє боржника права на оскарження здійсненого державним виконавцем розрахунку заборгованості за аліментами в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, або у позовному провадженні на підставі ч.3 ст.185 СК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Зміст оскаржуваноїухвали відповідає вимогам ЦПК України, в тому числі в частині щодо мотивованої оцінки доводів сторін, наданих ними доказів, норм права, які суд застосував та мотивів їх застосування.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали районного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.367,368,374,375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Чутівського районного суду Полтавської області від 29 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18.09.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

О.В. Чумак