Справа № 310/4221/18
РІШЕННЯ

Іменем України

31 січня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз», третя особа: правління ОСББ «Сонячний», ТОВ «Запоріжгаз збут» Бердянський ВР про захист прав споживачів, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду до ПАТ «Запоріжгаз», третя особа: правління ОСББ «Сонячний», ТОВ «Запоріжгаз збут» Бердянський ВР про захист прав споживачів, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії. При подальшому розгляді справи, позивач уточнив свої позовні вимоги. Позов мотивує тим, що в 2016 році ПАТ «Запоріжгаз» запропонувало багатоквартирному житловому № 7 по вул. Північна у м. Бердянську укласти договір на встановлення загальнобудинкового лічильника газу для обліку використання природнього газу газовою плитою та водонагрівачем.

Для вирішення питання щодо встановлення загальнобудинкового лічильнику газу на житловий будинок № 7 по вул. Північна у м. Бердянську, ОСББ «Сонячний» 08 серпня 2016 року провело загальні збори, на яких голосуванням вирішили не встановлювати загальнобудинковий лічильник газу, оскільки при розрахунку сума за спожитий газ поділена на кількість зареєстрованих мешканців, а це є неправильним, адже використання газу буде не співмірним по відношенню до тих мешканців,які використовують газ у меншому об'ємі.

Власники квартир будинку № 7 по вул. Північна бажали встановити індивідуальні лічільники обліку газу, у зв»язку з чим подали до відповідача заяви про встановлення в квартирах індивідуальних лічильників.

ПАТ «Запоріжгаз» 16.03.2017 року встановив загальнобудинковий вузол обліку газу за рахунок оператора ГРМ, з 01.08.2017 року почали визначатися за показаннями будинкового вузла обліку, з подальшим розподілом такої різниці оператором газорозподальної системи між споживачами, які не мають квартирних лічильників пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому житловому приміщенні.

Позивач вказав, що на її ім»я було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1, а в її квартирі, встановлені такі газові прилади: газова плита без централізованого водопостачання. В квартирі зареєстровано дві особи - позивач та її донька.

Після встановлення лічильника позивач став отримувати квитанції від TOB «Запоріжгаз Збут» Бердянський ВР, де розмір оплати істотно збільшився, тому вважає, що відповідач порушив права споживача, тим, що встановив загальнобудинковий лічильник газу без її згоди, без згоди всіх багатоквартирного житлового будинку № 7 по вул. Північна у м. Бердянську та без укладеного договору між ОСББ «Сонячний» та ПАТ «Запоріжгаз».

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з«явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та не визнання позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи правління ОСББ «Сонячний» в судове засіданні не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник третьої особи- ТОВ «Запоріжгаз збут» Бердянський ВР в судове засідання не з»явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що для вирішення питання щодо встановлення загальнобудинкового лічильнику газу на житловий будинок № 7 по вул. Північна у м. Бердянську, ОСББ «Сонячний» 08 серпня 2016 року провело загальні збори, на яких голосуванням вирішили не встановлювати загальнобудинковий лічильник газу, оскільки при розрахунку сума за спожитий газ ділиться на кількість зареєстрованих мешканців, а це є неправильним, адже використання газу буде не співмірним по відношенню до тих мешканців,які використовують газ у меншому об'ємі.

Власники квартир будинку № 7 по вул. Північна бажали встановити індивідуальні лічільники обліку газу, у зв»язку з чим подали до відповідача заяви про встановлення в квартирах індивідуальних лічильників.

ПАТ «Запоріжгаз» 16.03.2017 року встановив загальнобудинковий вузол обліку газу за рахунок оператора ГРМ, з 01.08.2017 року почали визначатися за показаннями будинкового вузла обліку, з подальшим розподілом такої різниці оператором газорозподільної системи між споживачами, які не мають квартирних лічильників пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому житловому приміщенні.

На виконання вимог ст. 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» № 2467- VI від 08.07.2010 р. (який був чинний до 01.10.2015 р.) з 01 липня 2015 р. здійснено відокремлення функцій транспортування, розподілу та постачання природного газу.

З 01.11.2016 року введено в дію ЗУ «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 № 329-//ІІІ, яким визначено правові засади функціонування ринку природного газу України.

Статтею 4 Закону визначено, що державне регулювання ринку природного газу здійснює регулятор у межах повноважень, визначених цим законом та іншими актами законодавства.

Відповідно до п.п. 32 п. 1 ст. 1 ЗУ «Про ринок природного газу», регулятор це - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

За приписами пп. 35 п.1 ст. 1 ЗУ «Про ринок природного газу» розподіл природного газу це - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов'язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

З наведеного вбачається, що з 01 липня 2015 року ПАТ по газопостачання та газифікації «Запоріжгаз» на підставі ліцензії з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу серія АЕ № 642479 здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

З»ясовано, що взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб'єктами ринку природного газу правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, у тому числі умови забезпечення комерційного приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об'ємів та обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі ринку природного газу визначено Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1379/27824.

Згідно пункту 3 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об'єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Абзацом 2 пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов'язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об'єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного

газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою типового договору розподілу природного газу.

Встановлено, що договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п.4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем).

Пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Згідно з вимогами цього пункту здійснюється приєднання до договору розподілу природного газу споживачів-замовників, які отримують технічний доступ до ГРМ.

З матеріалів справи вбачається, що позивач протягом 2015 - 2018 років здійснював оплату спожитого природного газу на підставі наданих йому з боку його постачальника - ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» відповідних рахунків за послуги з газопостачання.

З наведеного вбачається, що факт оплати позивачем спожитого природного газу підтверджує споживання газу останнім, а отже є діями, які засвідчують бажання останнього укласти договір розподілу природного газу, що у підсумку є фактом приєднання до умов договору розподілу природного газу (акцептуванням договору розподілу природного газу) на умовах, що зокрема визначені в персоніфікованих даних відповідної заяви-приєднання.

Особливості встановлення лічильників газу споживачам визначаються Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу (індивідуальних або загальнобудинкових) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року, що забезпечить 100% облік спожитого природного газу населенням.

Відповідно до вищезазначеного, суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані були в термін до 01.01.2021 року для вищевказаної категорії населення, а саме, для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі, забезпечити встановлення лічильників газу, як індивідуальних або загальнобудинкових, що забезпечить 100% облік природного газу такими споживачами.

Вказані приписи закону кореспондуються з нормами Кодексу газорозподільних систем.

При цьому особливості організації обліку газу в багатоквартирних будинках та гуртожитках передбачено Кодексом газорозподільних систем в його главі 5 розділу XI, де визначено, що за ініціативи балансоутримувача (управителя) або оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ (п. 1 цієї глави).

Приписи Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та Кодексу газорозподільних систем в частині забезпечення комерційного обліку природного газу у правовідносинах з розподілу природного газу споживачам категорії населення кореспондуються з приписами Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку.

Згідно пункту 4 Тимчасового положення, рішення про необхідність об'єднання споживачів в єдину групу приймає оператор газорозподільної системи.

Ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем.

Встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку.

Цим же пунктом визначено, що власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі - експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов'язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі неврегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства.

Тобто, чинне законодавство не передбачає обов'язкового погодження оператора ГРМ з управителями багатоквартирного житлового фонду, можливості встановлення загальнобудинкового ВОГ з метою забезпечення комерційного обліку природного газу, його приписи вказують лише на незаконність відмови (протидії) останнього в ініціативі оператора ГРМ влаштування вузла обліку газу та обов'язок врегулювання відносин його експлуатації.

Доводи позивача про встановлення загальнобудинкового лічильнику в порушення вимог ст. 10 ЗУ «Про особливості здійснення прав власності багатоквартирного будинку» є безпідставними оскільки жоден з пунктів цієї статті не регулює спірні відносини.

Більше того у відповідності до ч. 11 ст. 10 ЗУ «Про особливості здійснення прав власності багатоквартирного будинку» рішення зборів співвласників є обов'язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення.

Тобто коло осіб, щодо яких виконання рішення загальних зборів співвласників є обов'язковим є чітко визначене і обмежене самим законом «Про особливості здійснення прав власності багатоквартирного будинку».

Таким чином, посилання позивача на обов'язковість виконання протоколу зборів співвласників оператором ГРМ -ПАТ «Запоріжгаз» прийнятого зборами співвласників в межах ЗУ «Про особливості здійснення прав власності багатоквартирного будинку» не має під собою жодного підґрунтя, оскільки, саме по собі винесення на голосування та ухвалення зборами співвласників рішення щодо питання доцільності встановлення загальнобудинкового ВОГ та розподілу об'єму між співвласниками спожитого природного газу суперечить предмету та суті регулювання ЗУ «Про особливості здійснення прав власності багатоквартирного будинку» статтею 3 якого визначено, що предметом регулювання цього закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов'язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

Стосовно позовних вимог про укладення договору про надання послуг з газопостачання за наслідком встановлення загальнобудинкового ВОГ суд зазначає, що чинним законодавством передбачено укладення договорів розподілу природного газу лише зі споживачами. Споживач у розумінні вимог ЗУ «Забезпечення комерційного обліку природного газу» це фізичні особи (населення), фізичні особи - підприємці та юридичні особи, які відповідно до договору користуються послугами з газопостачання та використовують природний газ для приготування їжі, опалення, підігріву води, а також як паливо або сировину.

ОСББ, як утримувач будинку не є споживачем природного газу, що у свою чергу унеможливлює укладення з останнім договорів розподілу чи постачання природного газу.

Позовні вимоги щодо визнання протиправними дій ПАТ «Запоріжгаз» в частині визначення об'єму та обсягу природного газу в квартирі №118 в житловому будинку №7 вулиці Північній , виходячи із показників загальнобудинкового ВОГ, а також усування плати за спожитий газ, виходячи із показників загальнобудинкового вузла лічильнку газу; зобов'язання ПАТ «Запоріжгаз» припинити дії щодо нарахування позивачу за спожитий газ виходячи із показників загальнобудинкового ВОГ не підлягають задовленню з огляду на те, що порядок проведення розрахунків між постачальниками, операторами газорозподільних систем та споживачами природного газу у разі використання загальнобудинкових вузлів обліку природного газу, які складаються, зокрема, з лічильника природного газу та засобу дистанційної дачі даних (далі - будинковий вузол обліку) на будинок (групу будинків) визначений тимчасовим положенням про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з гаазопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку.

Встановлено, що обов'язок визначення оператором ГРМ обсягів спожитого природного газу для споживачів, що не мають квартирних лічильників газу за показаннями будинкового вузла обліку, є імперативною нормою спеціального документа, який є обов'язковим до виконання, як оператором ГРМ - ПАТ «Запоріжгаз», так і споживачем.

Позовні вимоги щодо зобов'язання ПАТ «Запоріжгаз» за кошти ПАТ «Запоріжгаз» встановити в квартирі АДРЕСА_1 індивідуальний прилад обліку природного газутакож не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 6 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу (індивідуальних або загальнобудинкових) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року, що забезпечить 100% облік спожитого природного газу населенням.

У відповідності до статті 3 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл дного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету.

З урахуванням того факту, що граничний термін встановлення лічильника ще не настав, вимоги позивача щодо встановлення індивідуального лічильника до 01.01.2021 р. є передчасними і не можуть бути задоволенні, оскільки не порушують його прав.

Таким чином, суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз», третя особа: правління ОСББ «Сонячний», ТОВ «Запоріжгаз збут» Бердянський ВР про захист прав споживачів, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обовязковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, що проживає за адресою: 71100, АДРЕСА_2. Відповідач: публічне акціонерне товариств «ЗАПОРІЖГАЗ», , рахунок № НОМЕР_3 АБ «Кліринговий дім», м. Київ, МФО 300647. Треті особи: правління ОСББ «Сонячний», вул. Північна, 7 м. Бердянськ Запорізька область; ТОВ «Запоріжгаз збут» Бердянський ВР, вул. Підгірна, 201 м. Бердянськ, Запорізька область, , р/р 2041, ЗОУ ПАТ «Ощадбанк» МФО 313957.

Повний текст рішення суду складено 08 лютого 2019 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області ОСОБА_2