ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 681/1441/18
Провадження № 22-ц/4820/1123/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Костенка А.М., Спірідонова Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю представника апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Золота Роса Агро» до Фермерського господарства «Аграрник-К», ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі недійсним, за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Аграрник-К» на рішення Полонського районного суду Хмельницької області в складі судді Дідек М.Б. від 21 березня 2019 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

В жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Золота Роса Агро», звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, вказувало, що рішенням Полонського районного суду від 05.06.2018 року задоволено позов ТОВ «Золота Роса Агро» до ФК «Аграрник-К» та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 2,2976 га кадастровий номер № НОМЕР_1 . Однак після постановлення судом зазначеного рішення товариству стало відомо, що під час судового розгляду вказаної справи, 02.05.2018 року ФГ «Аграрник-К» перереєструвало право оренди на спірну земельну ділянку за собою вже на підставі нового договору оренди землі від 27.11.2017 року. ОСОБА_1 заперечує факт укладення ним 27.11.2017 року із ФГ «Аграрник-К» нового договору оренди.

Укладений 27.11.2017 року між ОСОБА_1 та ФГ «Аграрник-К» договір оренди земельної ділянки порушує права та законні інтереси ТОВ «Золота Роса Агро» на оренду вказаної земельної ділянки як первісного та законного її орендаря.

Тому просило визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Аграрник-К» від 27.11.2017 року загальною площею 2,297 га, кадастровий номер НОМЕР_1 .

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 21 березня 2019 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Аграрник-К» від 27.11.2017 року загальною площею 2,2976 га кадастровий номер НОМЕР_1 .

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі Фермерське господарство «Аграрник-К» вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, висновок суду про те, що ТОВ «Золота Роса Агро», скориставшись своїм переважним правом на поновлення договору оренди, фактично поновив договір оренди, суперечить положенням ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки орендар не направляв орендодавцю лист повідомлення з додатковою угодою, а тому його переважне право припинилося.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Золота Роса Агро» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без зміни. Зазначає, що факт поновлення договору оренди земельної ділянки шляхом укладення між ТОВ «Золота Роса Агро» та ОСОБА_1 відповідної додаткової угоди є безспірним, оскільки даний факт визнається сторонами даного правочину і підтверджується самою додатковою угодою від 20.10.2017 року, а також встановлено судовими рішеннями.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,2976 га з кадастровим номером НОМЕР_1 .

23.11.2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Золота Роса Агро» укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років, який зареєстровано відділом Держкомзему у Полонському районі 23.11.2012 року.

20.10.2017 року ТОВ «Золота Роса Агро» уклало з ОСОБА_1 додаткову угоду до договору оренди землі від 23.11.2012 року, відповідно до п.1 якої поновлено укладений договір строком на 7 років. Також сторони встановили, що дана додаткова угода до укладеного між орендодавцем та орендарем договору оренди земельної ділянки набуває чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору оренди.

Позивачем при зверненні до державного реєстратора щодо реєстрації право оренди на підставі цієї угоди з`ясовано, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно 09.06.2017 року між ОСОБА_1 та ФГ «Аграрник-К» укладено договір оренди цієї ж земельної ділянки та проведено його державну реєстрацію.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 05.06.2018 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 23.10.2017 року, договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Аграрник-К» від 09.06.2017 року, визнано недійсним.

Під час провадження зазначеної справи в суді ФГ «Аграрник-К» 02.05.2018 року припинив реєстрацію договору оренди землі від 09.06.2017 року, укладеного між фермерським господарством та ОСОБА_1 та цього ж дня здійснив державну реєстрацію права оренди спірної земельної ділянки на підставі договору оренди від 27.11.2017 року, укладеного між ФГ «Аграрник-К» та ОСОБА_1

ОСОБА_1 як власник спірної земельної ділянки у відзиві заперечив факт укладення з ФГ «Аграрник-К» 27.11.2017 року договору оренди землі та посвідчення його своїм підписом.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд обґрунтовано виходив з того, що оспорюваний договір оренди укладено з порушенням закону, оскільки на час його укладення діяв договір оренди від 23.11.2012 року, укладений між ТОВ «Золота Роса Агро» та ОСОБА_1 , який фактично був поновлений додатковою угодою 20.10.2017 року, а тому його слід визнати недійсним.

Так, за частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначається Законом України «Про оренду землі».

Частиною першої ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди всіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користування майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосування наслідків недійсності, передбачених законом.

Укладаючи оспорюваний договір оренди з ОСОБА_1 , ФГ «Аграрник-К» діяв з порушенням вимог ч.1 ст. 203 ЦК України, оскільки щодо цієї земельної ділянки вже було укладено договір від 23.11.2012 року.

Укладення будь-якого іншого договору оренди відносно цієї ж земельної ділянки без розірвання діючого договору суперечить закону.

Посилання в апеляційній скарзі на недотримання ТОВ «Золота Роса Агро» вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» є безпідставним, оскільки між ТОВ «Золота Роса Агро» та ОСОБА_1 20.10.2017 року укладено додаткову угоду, якою фактично поновлено строк дії договору оренди від 23.11.2012 року.

Зазначені обставини встановлені і рішенням Полонського районного суду від 05.06.2018 року, яке залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 23.10.2018 року.

Крім того, орендодавець ОСОБА_1 у відзиві в суді першої інстанції заперечував факт укладення договору оренди від 27.11.2017 року та не оспорює договір оренди від 23.11.2012 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Аграрник-К» залишити без задоволення.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 21 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 18 червня 2019 року.

Судді Л.М. Грох

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова