КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року місто Київ.

Справа 363/2499/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1147/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:головуючого Желепи О.В., суддів: Іванченко М.М., Рубан С.М., секретар судового засідання Задерей І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 12 листопада 2018 року, (у складі судді Баличевої М.Б., дата складання повного тексту ухвали 16 листопада 2018 року)

у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Браташова Антона Володимировича, стягувач ОСОБА_2, про визнання незаконними дій та скасування постанови державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою, яку в подальшому було уточнено на дії старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Браташова Антона Володимировича, в якій просила визнати прийняття матеріалів виконавчого провадження з Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області старшим державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Браташовим А.В. незаконним; скасувати постанову про прийняття виконавчого провадження № 55131970 від 05.05.2018 року, винесену Оболонським РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві про стягнення щомісячно на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2017 року до їх повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ІНФОРМАЦІЯ_4 року відповідно; визнати видачу довідки № 55131970/14 від 04.07.2018 року про наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання старшим державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Браташовим А.В. незаконною; зобов'язати старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Браташова А.В. вчинити дії щодо вилучення ОСОБА_3 з Єдиного реєстру боржників; визнати винесення постанови про накладення штрафу незаконним та скасувати постанову від 01.10.2018 року про накладення штрафу.

В обґрунтування скарги зазначила, що старшим державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Браташовим А.В. винесена постанова від 05.05.2018 року про прийняття виконавчого провадження № 55131970 з примусового виконання з Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, але старший державний виконавець Браташов А.В. перевищив свої повноваження, оскільки він не мав права приймати та вести це провадження, бо винесення старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ткачуком Б.В. постанови від 13.11.2017 року про відкриття виконавчого провадження № 55131970 та здійснення ним дій у межах цього провадження апеляційним судом Київської області визнано незаконним. Виходячи з цього, прийняття матеріалів виконавчого провадження з Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області старшим державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Браташовим А.В. та проведення виконавчих дій по вказаному виконавчому провадженню та видачі довідок є також незаконним.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12 листопада 2018 року задоволено частково уточнену скаргу ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Браташова АнтонаВолодимировича, стягувач ОСОБА_2, про визнання незаконними дій та скасування постанови державного виконавця.

Визнано дії старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Браташова Антона Володимировича незаконними.

Скасовано постанову про прийняття виконавчого провадження № 55131970 від 05.05.2018 року винесену Оболонським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення щомісячно на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2017 року до їх повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ІНФОРМАЦІЯ_4 року відповідно.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві БраташоваАнтона Володимировича про накладення штрафу від 01.10.2018 року.

В іншій частині скарги відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати частково і постановити ухвалу в якій відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві БраташоваАнтона Володимировича, стягувач ОСОБА_2 в повному обсязі.

Вказував на те, що суддею Вишгородського районного суду Київської області було прийнято ухвалу з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з чим було надано неналежну оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи.

ОСОБА_3 у судовому засіданні до районного суду було подано заяву про уточнення позовних вимог, однак судом першої інстанції в порушення вимог ч. 5 ст. 49 ЦПК України прийнято заяву за відсутності доказів направлення копії заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

Також судом першої інстанції не було взято до уваги, що відповідно до ч. 1 та ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Вказував, що суддею Вишгородського районного суду Київської області не було враховано, що ОСОБА_3 не оскаржувала постанову про передачу виконавчого провадження ВП №55131970 від 03.04.2018 року до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 звертала увагу суду на те, щодокази направлення іншим учасникам по справі уточненої скарги та заяви про збільшення позовних вимог, які подавались до суду першої інстанції містяться матеріалах справи.

Зазначала, що у виконавчому листі зазначена адреса реєстрації та фактична адреса місця проживання: АДРЕСА_1, тому всі дії щодо виконавчого провадження мають вчинятись Фастівським міськрайонним відділом ДВС.

Вказувала, що постанову про відкриття провадження оскаржувала не до відділу ДВС, а до Вишгородського районного суду Київської області, ухвалою якого відкриття виконавчого провадження №55131970 було визнано незаконним, тобто й подальші дії старшого державного виконавця у межах цього провадження також вважає незаконними.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 просила залишити скаргу без задоволення. ОСОБА_2 просив розглядати скаргу без його участі.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 31 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені та стягнуто з ОСОБА_3 на його користь аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2017 року до їх повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ІНФОРМАЦІЯ_4 року відповідно.

Рішення суду набрало законної сили 13.11.2017 року.

Після чого, Вишгородським районним судом Київської області видано виконавчий лист, який ОСОБА_2 було подано до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби, для виконання.

Постановою про відкриття виконавчого провадження № 55131970 від 13.11.2017 року винесену старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ткачуком Б.В. було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа Вишгородського районного суду Київської області від 09.11.2017 року № 363/378/17 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2017 року до їх повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ІНФОРМАЦІЯ_4 року відповідно.

Листом від 13.11.2017 року Вишгородським РВДВС ГТУЮ у Київській області на адресу ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Постановою від 08.12.2017 року старшого державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ткачука Б.В. було накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_3

Постановою від 03.04.2018 року старшого державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ткачука Б.В. було передано матеріали виконавчого провадження № 55131970 за фактичним місцем проживання боржника до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.05.2018 року, яка залишена без змін постановою апеляційного суду Київської області від 07.09.2018 року скаргу ОСОБА_3 задоволено та визнано дії старшого державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ТкачукаБогдана Вікторовича щодо відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на кошти боржника незаконними; скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № 55131970 від 13.11.2017 року винесену Вишгородським районним відділом державної виконавчої служби. скасовано постанову Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про арешт коштів боржника ОСОБА_3 від 08.12.2017 року та зобов'язано Вишгородський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області зняти арешт з рахунків боржника ОСОБА_3, накладений постановою про арешт коштів від 08.12.2017 року.

Відповідно до ч. 1 та ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Постановою від 05.05.2018 року старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Браташова А.В. прийнято виконавче провадження №55131970 з примусового виконання виконавчого листа Вишгородського районного суду Київської області від 09.11.2017 року № 363/378/17 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2017 року до їх повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ІНФОРМАЦІЯ_4 року відповідно.

Листом від 05.05.2018 року № 60159 начальником Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Попович Я.В. направлено на адресу ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) постанову від 05.05.2018 року.

Визнаючи незаконною, та скасовуючи вказану постанову, суд першої інстанції виходив з неправомірності дій державного виконавця Вишгородського ВДВС про відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів з таким висновком погодитись не може, оскільки суд не повно встановив всі обставини справи, які мали значення для її вирішення та не вірно застосував норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 та ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що боржник ОСОБА_3 станом на час прийняття до виконання виконавчого документу в Оболонському ВДВС , а саме станом на 05.05.2018року, зареєстрована, як фізична особа підприємець в Оболонському районі м. Києва , тобто місцем її роботи в цей період є Оболонський район м. Києва.

Виконавчий лист з Вишгородського ВДВС до Оболонського ВДВС передавався за заявою стягувача, якому належить право вибору місця виконання за ст. 24 Закону.

Встановивши , що боржник , як ФОП зареєстрована в Оболонському районі, у державного виконавця були відсутні підстави не приймати виконавчий документ до свого провадження. При цьому колегія суддів вважає, що за вищевикладених обставин, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження у Вишгородському ВДВС правового значення не має.

З наданої довідки боржником від 14 травня 2018 року вбачається, що остання змінила адресу об'єкта господарювання на м. Фастів не раніше 14 травня 2018 року, проте цю інформацію державному виконавцю Оболонського ВДВС під час вчинення ним виконавчих дій, а саме видачі довідки про розмір заборгованості та накладення на боржника штрафу не подавала і не просила передати виконавчий документ до м. Фастову - за її місцем проживання та роботи, яке змінилось після 05 травня 2018 року.

При цьому колегія суддів виходить з того, що боржнику було відомо, що виконавчий документ був переданий до Оболонського ВДВС, що вона підтвердила в апеляційному суді.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що на час прийняття виконавчого документу до виконання -05.05.2018 року, постанова державного виконавця Вишгородського ВДВС про відкриття виконавчого провадження скасована не була

За таких обставин, суд безпідставно визнав неправомірними дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Браташова Антона Володимировича незаконними, щодо прийняття ним до свого провадження виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 аліментів.

Відповідно до ст. 71 Закону "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20% суми заборгованості зі сплати аліментів.

01.10.2018 року старшим державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Браташовим А.В. видано розрахунок заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа № 363/378/17 від 09.11.2017 року виданого Вишгородським районним судом Київської області, яка станом на 01.10.2018 рік складає 41 477, 25 грн.

Постановою від 01.10.2018 року старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Браташова А.В. за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, з боржника ОСОБА_3 стягнуто штраф -20% від суми заборгованість зі сплати аліментів на користь стягувача ОСОБА_2 у розмірі 8 295, 45 грн.

Скасовуючи постанову про накладення штрафу, суд виходив з незаконності постанови про прийняття виконавчого документу до виконання.

Враховуючи, що виконавчий документ був прийнятий до виконання з дотриманням вимог Закону та переважного права стягувача обирати місце виконання, а також враховуючи пояснення ОСОБА_3 в апеляційному суді , відповідно до яких вона пояснила, що рішення про стягнення з неї аліментів вона не виконувала і не виконує, через те , що ОСОБА_2 не дозволяє їй спілкуватись з дітьми , суд встановив, що на дату накладення штрафу ОСОБА_3 мала заборгованість, розмір якої перевищує суму платежів за один рік, а тому виконавець правомірно з дотриманням ст. 71 закону "Про виконавче провадження"стягнув з останньої штраф в сумі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

При цьому колегія суддів також враховує, що рішення суду про неправомірність довідки про заборгованість, виданої державним виконавцем 01.10.2018 року боржник апеляційному суду не надала. Судом встановлено, що ОСОБА_3 з листопада 2017 року ухиляється від обов'язку сплачувати аліменти, які присуджені до стягнення з січня 2017 року. Кошти на утримання дітей не сплачує, а лише оскаржує дії державних виконавців, щодо вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов"язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки апеляційним судом встановлено, що державний виконавець Оболонського ВДВС м. Києва вчиняв всі виконавчі дії відповідно до вимог Закону, в задоволенні скарги ОСОБА_3 необхідно було відмовляти в повному обсязі.

Відповідно до ч.1ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що районний суд не повно встановив обставини справи, які мали значення для її вирішення, не вірно застосував норми матеріального права, ухвала в частині задоволення скарги ОСОБА_3 підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про повну відмову в задоволенні поданої скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374,376,382-384,389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2задовольнити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 12 листопада 2018 року скасувати та постановити нову наступного змісту:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Браташова Антона Володимировича, стягувач ОСОБА_2, про визнання незаконними дій та скасування постанов державного виконавця - відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повна постанова складена 08 лютого 2019 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді С.М.Рубан

М.М.Іванченко