У Х В А Л А

17 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 522/3791/14-ц

провадження № 61-35684св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Штелик С. П., розглянуву попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження заяву судді Калараша А. А. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 29 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29 червня

2017 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 17 травня 2012 року у розмірі 1 335 420,27 грн, з яких: 960 000,00 грн - сума боргу; 87 820,27 грн - 3 % річних; 287 600,00 грн - проценти.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У липні 2017 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий судовий розгляд.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до статті 33 ЦПК України, автоматизованою системою розподілу справ визначено колегію суддів у складі судді-доповідача Лесько А. О. та суддів:

Калараша А. А., Штелик С. П. для розгляду наведеної вище касаційної скарги.

Перед початком розгляду справи по суті суддя Калараш А. А. заявив про самовідвід з тих підстав, що він брав участь у вирішенні цієї справи в суді апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_4 , тому повторна його участь у цій справі є недопустимою.

Відповідно до частини третьої статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід (частина перша статті 39 ЦПК України).

З огляду на викладене, заяву про самовідвід судді Калараша А. А. слід задовольнити, а справу передати для повторного автоматизованого перерозподілу.

Керуючись статями 37, 39, 40, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву судді Калараша А. А. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 червня

2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 29 червня 2017 року задовольнити.

Справу № 522/3791/14-ц (провадження № 61-35684св18) передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. О. Лесько

А. А. Калараш

С. П. Штелик