Справа №551/338/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2019 р. смт. Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Рябченка В.В., при секретарі Барабан Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Шишацького районного суду Полтавської області, в смт. Шишаки Полтавської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , про встановлення факту перебування у трудових відносинах та стягнення заробітку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 , 05.04.2019 року, звернулася в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до відповідача - ФОП ОСОБА_2 , з зазначеними позовними вимогами в обґрунтування яких вказала, що 02.09.2017 року, вона дізналася про вакансію менеджера з продажу у відповідача і, після успішного проходження співбесіди, 07.09.2017 року її було прийнято на роботу.

При прийомі на роботу, позивачем було надано відповідачу відповідні документи і в той же день позивачка приступила до виконання обов`язків щодо обробки вхідних замовлень, пошуку клієнтів, продажу квитків на відкриті заходи, які влаштовувала компанія Олером та партнери, при цьому їй було встановлено розмір окладу у 8000,00 гривень, який з березня 2018 року було збільшено до 10000,00 гривень в зв`язку з підвищенням за посадою до замісника директора з продажу та маркетингу, а у вересні 2018 року ОСОБА_2 повідомила позивачку, що її підвищено за посадою до керівника відділу продажу та підвищено у зв`язку з цим зарплату до 15 000 гривень.

Протягом усього часу виконання обов`язків у ФОП ОСОБА_2 заробітна плата позивачці виплачувалася несвоєчасно з затримкою до 2-х місяців, частково на її картку для виплати та готівкою на руки.

У жовтні 2018 року позивачем не було отримано заробітну плату за вересень 2018 року, але позивач продовжувала виконувати свої посадові обов`язки і саме в цей час була підготовка для проведення Olerom forum one, який проходив 13 жовтня 2018 року.

15 березня 2019 року позивачка прийняла рішення звільнитися з займаної посади у зв`язку з систематичним порушенням відповідачем своїх обов`язків щодо регулярної виплати заробітної плати і саме в цей час з`ясувалося, що відповідачем не було працевлаштовано її на роботу згідно вимог КЗпП України та було повернуто її трудову книжку без будь-якого запису.

Крім того, після звільнення, позивачка не отримала у відповідача заробітну плату на загальну суму 109928,00 гривень за період з жовтня 2018 року по лютий 2019 року.

Оскільки відповідач ігнорує або не коректно відповідає на дзвінки та повідомлення позивачки з проханням виплатити вказану заборгованість по заробітній платі, позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила суд встановити факт трудових відносин її ОСОБА_3 Н ОСОБА_4 з фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та роботи на посаді менеджера з продажу в період з 07 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно, на посаді замісника керівника відділу продажу в період з 01 березня по 31 серпня 2018 року включно, на посаді керівника відділу продажу в період з 01 вересня по 15 березня 2019 року включно, зобов`язати відповідача внести відповідні записи в її трудову книжку щодо роботи на вказаних посадах та звільнення з них, стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату в сумі 109 928,00 гривень, рішення про стягнення заробітної плати в частині виплати за один місяць допустити до негайного виконання.

В судове засідання позивачка Громадська Н ОСОБА_4 не з`явилася, просила суд розглянути справу без її участі, свої позовні вимоги підтримує.

Відповідач - фізична особа підприємець ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивачки не визнає, просила відмовити в позові з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

Дослідивши та оцінивши наявні письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підтвердження своїх позовних вимог щодо перебування у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 позивачка Громадська ОСОБА_5 надала суду докази у вигляді протоколу наради на якій вона була присутня як співробітник ФОП ОСОБА_2 , та копію електронного листа з протоколом, а також різного роду листування щодо робочих моментів на виконання своїх трудових обов`язків у відповідача.

В свою чергу, в письмовому відзиві на позов, на заперечення позовних вимог позивача, відповідач ФОП ОСОБА_2 вказала, що будь-яких трудових відносин між ними не існувало, а доводи позивачки ґрунтуються лише на припущеннях та матеріалах з інтернету, які є недопустимими доказами у справі, оскільки їх дійсність не можливо перевірити, у позивача та відповідача дійсно існував намір укласти цивільно правову угоду щодо виконання певного обсягу робіт у зв`язку з проведенням 13.10.2018 року заходу Olerom forum one, де відповідач виступала лише посередником, а не організатором, у зв`язку з цим позивачу була надана можливість у необхідних випадках, оскільки суть запропонованих нею послуг стосувався сфери продажу, користуватись спеціально обладнаним комп`ютером на підприємстві ТОВ « Олером», для сторонніх відвідувачів, при цьому позивач не мала власного робочого місця, так як не була ні працівником ФОП ОСОБА_2 , ні підприємства, що організовувало захід, але така угода сторонами так і не була укладена.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КЗпП України, працівник реалізує своє право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі чи організації, або з фізичною особою.

Стаття 21 КЗпП України визначає трудовий договір як угоду між працівником і власником чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації, чи фізична особа зобов`язуються виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечити відповідні умови праці, необхідні для виконання обумовленої договором роботи.

Згідно ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомленням центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачкою не надано належних доказів щодо перебування її у трудових відносинах з відповідачем, а тому вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному об`ємі заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , про встановлення факту перебування у трудових відносинах та стягнення заробітку відмовити в повному обсязі заявлених нею позовних вимог.

Судові витрати покласти на позивача Громадську ОСОБА_6 ..

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а у випадку коли сторони були відсутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий, суддя В. В. Рябченко