Ухвала

12 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 369/9994/16-ц

провадження № 61-27647св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Перший заступник військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, Національного університету оборони України імені Івана Черняховського,

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Першого заступника військового прокурора Центрального регіону України на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 квітня 2017 року у складі судді Ковальчук Л. М. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 липня 2017 року у складі колегії суддів: Березовенко Р. В., Мельника Я. С., Фінагєєва В. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У листопаді 2016 року Перший заступник військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, Національного університету оборони України імені Івана Черняховського звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив визнати за державою в особі Національного університету оборони України імені Івана Черняховського право безстрокового та безоплатного користування земельною ділянкою площею 0,9490 га, кадастровий номер :12:003:0208 в межах Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, та витребувати у ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,9490 га, кадастровий номер :12:003:0208, в межах Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Позов обґрунтовано тим, що на підставі рішення Ради Міністрів СРСР від 07 лютого 1953 року № 2903-рс Київському інституту Сухопутних військ у с. Гореничі Києво-Святошинського району Київської області виділена у постійне користування земельна ділянка площею 470,8 га. У подальшому державним актом на право користування землею серії В від 1981 року № 085468 за землекористувачем Київським вищим танковим інженерним училищем закріплено в безстрокове та безоплатне користування 470,8 га землі в межах згідно з планом землекористування; земельна ділянка надана для державних потреб. Відповідно до Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» від 10 вересня 1991 року № 1540-ХІІ, Указу Президента України «Про Збройні Сили України», Указів Президії Верховної Ради України «Про передачу підприємств, установ, організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України у власність держави» все майно, в тому числі і землі Міністерства оборони СРСР, перейшли відповідно до Міністерства оборони України в державну власність. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 року № 490 «Про реформу системи військової освіти» було створено вищий військовий навчальний заклад Київський інститут Сухопутних військ на базі Київського вищого танкового інженерного училища імені Маршала Радянського Союзу Якубовського І. Г. Постановою Кабінету Міністрів України від 14 травня 1999 року № 816 «Про подальшу оптимізацію мережі вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони» зазначений Київський інститут Сухопутних військ реорганізовано у Військовий інститут керівного інженерного складу Національної академії оборони України. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року № 421 «Про ліквідацію Військового інституту» ліквідовано Військовий інститут керівного інженерного складу Національної академії оборони України. Згідно з актом приймання (передачі) будинків, споруд і території військового містечка від 21 січня 2003 року навчальний центр «Гореничі» переданий від Військового інституту керівного інженерного складу Національної академії оборони України до Національної академії оборони України. Пунктами 1.1., 2.1. Статуту Національного університету оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 22 квітня 2010 року № 211, визначено, що Національний університет оборони України створений у результаті реорганізації шляхом перетворення Національної академії оборони України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 377/99 «Про надання Академії оборони України статусу національного». Національний університет оборони України є правонаступником Національної академії оборони України. Університет є державним вищим військовим навчальним закладом Міністерства оборони України. Університет засновано на державній формі власності. Органом управління майном Університету є Міністерство оборони України. На даний час земельна ділянка, надана для потреб оборони, та на якій розміщувалися військове містечко № 1 та навчальний центр «Гореничі», перебуває на обліку у Київському квартирно-експлуатаціному управлінні. Однак, у 2009 році в порушення вимог чинного законодавства України, частина зазначеної земельної ділянки військового містечка № 1 площею 4,745 га, без погодження із постійним землекористувачем, вилучена Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області та передана в користування фізичним особам. Так, розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 06 листопада 2009 року № 1561 земельну ділянку площею 0,9490 га (кадастровий номер :12:003:0208) передано у власність громадянину ОСОБА_2 для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби (для індивідуального садівництва). На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_2 виданий державний акт на право власності земельною ділянкою серії ЯЛ № 581891. У подальшому ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 01 вересня 2010 року № 648 відчужив дану земельну ділянку ОСОБА_3 , яка в свою чергу, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13 січня 2014 року № 1-18, посвідченого державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Починюк Ю. В., відчужила земельну ділянку ОСОБА_1 . Таким чином, відбулось незаконне вилучення з користування Національного університету оборони України імені Івана Черняховського земельної ділянки загальною площею 0,9490 га. Рішенням Господарського суду Київської області від 15 березня 2013 року у справі № 911/253/13-г задоволено позов заступника прокурора Центрального регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері та скасовано розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 06 листопада 2009 року № 1561, визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 581891, виданий ОСОБА_2 , оскільки вищевказане розпорядження прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, а тому виданий на підставі нього державний акт на право власності на земельну ділянку підлягав скасуванню. Однак, незважаючи на прийняте судом рішення, на даний час держава в особі Національного університету оборони України імені Івана Черняховського не може здійснювати належне їй право користування на вищевказану земельну ділянку, оскільки ОСОБА_1 вказане право не визнає та добровільно повертати незаконно набуте майно наміру не має. Крім того, звернення до суду для захисту порушеного права Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України та Національного університету оборони України ініційовано у 2012 році, коли пред`явлено позов до Господарського суду м. Києва про скасування розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 06 листопада 2009 року № 1561, яким земельну ділянку Національного університету оборони України імені Івана Черняховського без погодження з органом, уповноваженим управляти майном університету, та без попереднього вилучення земельної ділянки у законного землекористувача, передано у власність ОСОБА_2 . Рішенням Господарського суду Київської області від 15 березня 2013 року у справі № 911/253/13-г позовні вимоги заступника прокурора Центрального регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері задоволено повністю, визнано незаконним та скасовано розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 06 листопада 2009 року № 1561 «Про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гореницької сільської ради» та визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 581891 на право власності на земельну ділянку площею 0,9490 га.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 квітня 2017 року в задоволенні позову Першого заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, Національного університету оборони України імені Івана Черняховського відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10 липня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у серпні 2017 року засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга Першого заступника військового прокурора Центрального регіону України на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 липня 2017 року, в якій скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Станом на дату постановлення цієї ухвали від інших учасників справи не надходило заперечень на касаційну скаргу Першого заступника військового прокурора Центрального регіону України.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Першого заступника військового прокурора Центрального регіону України на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 липня 2017 року, витребувано матеріали справи з Києво-Святошинського районного суду Київської області, надано строк для подачі заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано Верховному Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Першого заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, Національного університету оборони України імені Івана Черняховського до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права безстрокового і безоплатного користування земельною ділянкою, витребування земельної ділянки, за касаційною скаргою Першого заступника військового прокурора Центрального регіону України на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 липня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 25 вересня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик