КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 362/686/17
Головуючий у першій інстанції - Кравченко Л.М.
Номер провадження № 22-ц/824/5305/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд», Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп», третя особа - ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення з відповідача на його користь коштів на відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 10 липня 2016 року близько 18 год. 40 хвилин на автодорозі Київ-Одеса в районі 35 км. +900 м. відбулось ДТП за участю його автомобіля «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля марки «КІА Карнівал», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .. Відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду від 01 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнаний винним в створенні ДТП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивач зазначав, що власником автомобіля «КІА Карнівал» є ОСОБА_4 Згідно звіту експерта-оцінювача від 02 серпня 2016 року розмір матеріальної шкоди, завданий пошкодженням автобуса, складає 256 959,32 грн. Крім того, позивач зазначає, що поніс витрати за послуги експерта оцінювача у розмірі 1 400 грн., послуги екскаватора - 850 грн., перебування на майданчику тимчасового утримання - 1 650 грн., загалом на суму 260 859,32 грн. Окрім того, позивач вказує, що внаслідок ДТП йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 50 000 грн і яка полягає в пошкодженні належного йому майна.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року замінено первісного відповідача ОСОБА_4 на належного відповідача ОСОБА_3 , який є власником автомобіля «КІА», залучено до участі у справі в якості співвідповідачів страхові компанії ПАТ «Страхова компанія «Скайд» та ПрАТ «УСК Княжа Вієна Іншуранс Груп», у яких застрахована цивільна відповідальність водія автомобіля КІА; залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4

Враховуючи вищезазначене та уточнені позовні вимоги, ОСОБА_1 просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПрАТ «УСК Княжа Вієна Іншуранс Груп», ПАТ «СК «Скайд» на його користь як відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 163 639,11 грн. за пошкодження автомобіля, 1400 грн - за послуги експерта оцінювача, 850 грн - за послуги евакуатора, 1650 грн - за зберігання автомобіля на штраф майданчику, 420 грн - за розміщення оголошення в газеті, а також моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «СК «Скайд» на користь ОСОБА_1 100 000 грн. відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також 1 257 грн. судових витрат, а всього стягнуто - 101 257 грн.

Стягнуто з ПрАТ «УСК Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 67 535,11 грн. відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також 838, 35 грн судових витрат, а всього стягнуто - 68 373 ,46 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ПрАТ «УСК Княжа Вієна Іншуранс Груп» в особі представника Дубового О.С. подало апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що ОСОБА_4 було повідомлено страховика про дорожньо-транспортну пригоду лише 11 липня 2016 року о 16:56, тобто майже через двадцять годин після ДТП, що є порушенням п.п.11.1.1. Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №11/02-04-011143, який укладено між ПрАТ «УСК Княжа Вієна Іншуранс Груп» та ОСОБА_3 , відповідно до якого страхувальник/експлуатант зобов`язаний негайно, але не пізніше 12 годин з моменту настання події повідомити страховика про настання такої події за телефонами цілодобової гарячої лінії. Апелянтом наголошується, що матеріали цивільної справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування у страхувальника/експлуатанта забезпеченого транспортного засобу поважних причин, які зумовили не виконання умов договору страхування.

Враховуючи вищевикладене, представник ПрАТ «УСК Княжа Вієна Іншуранс Груп» - Дубовий О.С. просив скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2018 року щодо стягнення з ПрАТ «УСК Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 67 535,11 грн матеріальної шкоди та 838,35 грн судових витрат та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

09 березня 2019 року ОСОБА_1 подав відзив, відповідно до якого вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_3 не мав реальної можливості вчасно повідомити страховика про настання страхового випадку, оскільки він не був ні водієм, ні пасажиром автомобіля в день настання ДТП. З урахуванням вищевикладене, ОСОБА_1 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

21 березня 2019 року на адресу суду надійшов відзив ОСОБА_4 на апеляційну скаргу ПрАТ «УСК Княжа Вієна Іншуранс Груп», відповідно до якого вважає рішення законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

При апеляційному перегляді судового рішення представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» Лисенко Д.В. підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, при цьому зазначив, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині вимог до їх Товариства не врахував обставин викладених в Договорі добровільного страхування згідно до п. 11.1.1. якого на страхувальника/експлуатанта покладений обов`язок повідомити страховика про настання страхового випадку на протязі 12 годин з моменту настання страхового випадку. Оскільки ні власник автомобіля ОСОБА_3 , з яким був укладений зазначений добровільний договір страхування, ні експлуатант - водій автомобіля ОСОБА_2 не повідомили на протязі 12 годин про настання страхового випадку, тому вважає, що суд безпідставно поклав на їх Товариство обов`язок по сплаті матеріальної шкоди спричиненої позивачу.

Представник третьої особи у справі ОСОБА_4 . - ОСОБА_10 заперечила щодо доводів викладених в апеляційній скарзі та просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції прийшов до законного та обґрунтованого висновку про покладення відповідальності за спричинену позивачу шкоди на страхові компанії в яких відповідачем ОСОБА_3 була застрахована відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки. Доводи апелянта про несвоєчасне повідомлення про настання страхового випадку вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_2 під час ДТП отримав тілесні пошкодження та у зв`язку з цим перебував на лікуванні, а власника автомобіля - ОСОБА_3 на час ДТП не було в автомобілі, а тому він не знав про настання страхового випадку та не міг об`єктивно на протязі 12 год повідомити страховика про настання страхового випадку.

Інші учаснику справи були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи однак в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, суд першої інстанції при розгляді вказаної справи встановив, що 10 липня 2016 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Kia Carnival д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись по автодорозі Київ-Одеса на ділянці шляху 35 км+900 м, допустив порушення правил ПДР України, що призвело до зіткнення з автомобілем марки Mersedes д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначені обставини підтверджуються постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2016 року та не заперечуються сторонами (а.с.17).

Власником пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Mersedes д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.33).

Відповідно до звіту про вартість матеріального збитку заданого пошкодженням транспортного засобу №291/07-Т3 від 02 серпня 2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ внаслідок пошкодження транспортного засобу Mersedes д.н.з. НОМЕР_1 , складає 256959 грн. 32 коп. (а.с.5-14).

Згідно висновку про оцінку транспортного засобу від 02 серпня 2016 року, складеного СОД ОСОБА_5 , дійсна (ринкова вартість) т/з Mersedes д.н.з. НОМЕР_1 - 256959,32 грн., ринкова вартість після аварійного автобуса Mersedes д.н.з. НОМЕР_1 у пошкодженому стані складає 93324,21 грн.

В даному випадку відшкодуванню ОСОБА_1 , як власнику пошкодженого транспортного засобу, підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди (256959,32 грн. - 93324, 21 грн.) - 163635,11 грн.

Також суд встановив, що позивач поніс витрати на евакуацію транспортного засобу в розмірі 850 грн., оплату вартості проведеної експертної оцінки - в розмірі 1400 грн. та витрати пов`язанні із оплатою вартості перебування транспортного засобу на штраф майданчику - 1650 грн. (а.с.3-4, 15,16), та встановив, загальна сума спричиненої матеріальної шкоди ОСОБА_1 складає 167535,11 грн.

Власником автомобіля Kia Carnival д.н.з. НОМЕР_2 на момент пошкодження т/з -був ОСОБА_4 , з 05.04.2015 р. - ОСОБА_3 (а.с.47, 56).

Суд першої інстанції також встановив правомірність володіння ОСОБА_2 транспортним засобом - Kia Carnival д.н.з. НОМЕР_2 , а доказів протилежного суду не надано, суд вважає безпідставними вимоги позивача , пред`явлені до ОСОБА_3 , як власника транспортного засобу.

Судом також встановлено, що обов`язкова цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «КІА Карнівал» була застрахована у ПАТ «СК «Скайд» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9045335 від 10 квітня 2016 року, забезпечений транспортний засіб строком дії до 09 квітня 2017 року включно. Страхова суму за шкоду заподіяну майну визначена в 100000 гривень, розмір франшизи нуль (а.с.52)

Добровільна цивільно-правова відповідальність власника та водія автомобіля «КІА Карнівал» була застрахована у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на підставі договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 01143 від 04 листопада 2015 року «Відповідальний водій», забезпечений транспортний засіб строком дії до 04.11.2016 р. Страхова суму за шкоду заподіяну майну визначена в 200000 гривень, розмір франшизи нуль (а.с.52).

Вирішуючи вказаний спір та покладаючи відповідальність по відшкодуванню позивачу матеріальної шкоди пов`язаної із пошкодження автобуса Mersedes д.н.з. НОМЕР_1 на відповідачів ПАТ «СК «Скайд» в розмірі 100000 грн, та на УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» в розмірі 67535,11 грн., суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що внаслідок даного ДТП, позивачу ОСОБА_1 завдано матеріальної шкоди, яка спричинена діями джерела підвищеної небезпеки - автомобіля Kia Carnival д.н.з. НОМЕР_2 водій якого ОСОБА_2 визнаний винним у настанні вказаної пригоди. Оскільки використання вказаного автомобіля було застраховано за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між страхувальником ОСОБА_4 та страховиком ПАТ «СК «Скайд»; та за договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між страхувальником ОСОБА_6 та страховиком - ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп», тому саме на вказані страхові компанії суд поклав відповідальність по відшкодуванню збитки в межах страхових лімітів.

Колегія суддів вважає, зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим і таким, що ухвалений на підставі наданих сторонами та досліджених судом доказах.

Так, відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом першої інстанції встановлено, що винним у виникненні ДТП та настанні відповідних наслідків є відповідач у справі ОСОБА_2 , який на момент ДТП правомірно володів та керував автомобілем Kia Carnival д.н.з. НОМЕР_2 .

Також судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власників автомобіля Kia Carnival д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 була застрахована у ПрАТ «СК «Скайд» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9045335 від 10 квітня 2016 року, а також ОСОБА_3 , як наступний власник даного автомобіля застрахував цивільно-правову відповідальність у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на підставі договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 01143 від 04 листопада 2015 року «Відповідальний водій», забезпечений транспортний засіб строком дії до 04 листопада 2016 року.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників .

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

У зв`язку з зазначеним, суд першої інстанції обґрунтовано поклав на відповідальність в першу чергу страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, - а саме ПАТ «СК «Скайд» в межах страхової суми, зазначеної у полісі - 100000 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК Українита пункту 3 частини першої статті 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення 67535,11 грн. з ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» суд першої інстанції обґрунтовано мотивував свій висновок тим, що добровільна цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «КІА Карнівал» була застрахована у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на підставі договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 01143 від 04.11.2015 р. «Відповідальний водій», страхова суму за шкоду заподіяну майну визначена в 200 000 гривень, розмір франшизи нуль.

Доводи апелянта - ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про не врахування судом першої інстанції їх заперечень щодо позовних вимог, оскільки страхувальником було порушено п. 11.1.1 Договору добровільного страхування та несвоєчасно повідомлено про настання страхового випадку колегія суддів не приймає.

Так, дійсно сторони договору добровільного страхування : страхувальник - ОСОБА_3 та страховик - ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», укладаючи вказаний правочин в п.11.1.1 визначили зобов`язання страхувальник при настанні події, але не пізніше 12 год з моменту настання події повідомити Страховика про настання такої події за телефонами цілодобової гарячої лінії. Та визначили, що відсутність телефонограми у Страховика в зазначений строк є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. (а.с.195).

Разом з тим п.2 та п.3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування» на страховика покладений обов`язок протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Так, дійсно сторонами у справі не заперечується факт невиконання відповідачами у справі ОСОБА_3 як власником так і ОСОБА_2 як експлуатантом зобов`язань щодо повідомлення страховика ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про настання страхового випадку - пошкодження застрахованим автомобілем автомобіля позивача протягом 12 год.

Разом з тим апелянт не заперечує і те, що таке повідомлення надійшло 11 липня 2016 року о 16 год. 56 хв. тобто ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» мала всі можливості для виконання вимог п.2 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування», а саме протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику, разом з тим вказані свої зобов`язання не виконала.

При цьому колегія суддів враховує, що з боку позивача ОСОБА_1 чи відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 для з`ясування вказаних обставин страховику перешкоди не чинилися. На момент розгляду справи, автомобіль ОСОБА_1 знаходився в тому ж самому стані, як і на момент ДТП, тобто відновлювальних робіт з приводу пошкодження автомобілю не проводилось. Більш того, подаючи відзив №17-203 від 07 лютого 2018 року на позовну заяву ОСОБА_1 , представник ПрАТ УСК «Княжа Вієнна іншуранс груп» Стеценко Т.М фактично погодилася із розміром відшкодування, який суд в подальшому визнав обґрунтованим та задовольнив.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що зібраними по справі доказами встановлено факт ДТП, причини та обставини її настання, а також розмір заподіяної шкоди. Неповідомлення про страховий випадок не є підставною для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки вказані дії не призвели до неможливості страховиком встановити вищевказані обставини. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик зобов`язаний відшкодувати завдану позивачу шкоду в межах ліміту страхового відшкодування.

Саме до такого висновку прийшов Касаційний цивільний суд ВС у постанові від 21 серпня 2018 року при розгляді справи №227/3573/16-ц (провадження № 61-15026св18), з яким колегія суддів погоджується.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу як такі, що не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про залишення без задоволення скарги ОСОБА_9 , тому ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про неправильну оцінку фактичних обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими і не спростовують висновків суду, оскільки не призвели до порушення основних принципів цивільного процесуального законодавства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі і не вплинули на суть ухваленого судового рішення.

Керуючись ст. 12, 81, 263, 264, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 13 червня 2019 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв