АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/262/19Головуючий по 1 інстанції - Мельник І.О.
Категорія: 304070000 Доповідач в апеляційній інстанції - Бородійчук В.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Бородійчука В.Г.

суддів Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

секретаря Винник І.М.

розглянувши у судовому засіданні в місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4 на додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2018 року (ухваленого 19 грудня 2018 року в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Мельник І.О.) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення не отриманої плати за фактичне користування домоволодінням та моральної шкоди.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, Апеляційний суд Черкаської області, -

в с т а н о в и в :

01 жовтня 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення не отриманої плати за фактичне користування домоволодіння та моральної шкоди.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення неотриманої плати за фактичне користування домоволодінням та моральної шкоди.

30 листопада 2018 року представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення неотриманої плати за фактичне користування домоволодіння та моральної шкоди, оскільки, питання відшкодування витрат на правничу допомогу, судовим рішенням від 27 листопада 2018 року вирішені не були.

Додатковим рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2018 року заяву адвоката ОСОБА_9 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення не отриманої плати за фактичне користування домоволодінням та моральної шкоди задоволено.

Доповнено резолютивну частину рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2018 року у цивільній справі № 755/11855/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення неотриманої плати за фактичне користування домоволодінням та моральної шкоди, наступним змістом:

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрати, пов'язані із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 10 200 грн.

Не погоджуючись з ухваленим додатковим рішенням, ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 оскаржили його в установленому порядку до суду апеляційної інстанції.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення, неправильно оцінив надані стороною докази та помилково прийшов до висновку про стягнення із позивача ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_5 витрат, пов'язаних із наданням професійної правничої допомоги. Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 зазначив, що районний суд розглядаючи справу № 712/11855/18, помилково виніс додаткове рішення на підставі наданого договору про правничу допомогу по іншій справі. Крім того, відповідач в ході основного розгляду справи не ставив питання про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу та не було надано в строк, що визначений законодавством, розрахунку витрат на правничу допомогу, а також договору про надання правничої (правової) допомоги та будь-яких платіжних документів на понесення таких витрат.

Разом з тим, в договорі, який був наданий після ухвалення рішення суду, про правничу допомогу маються різні дати його складання, на що суд також не звернув уваги.

Просив скасувати додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2018 року.

У відзиві, що надійшов від представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_9 на апеляційну скаргу вказано, що судом досліджено всі надані сторонами докази, надано їм правильну оцінку по справі, а тому підстав для скасування додаткового рішення суду та задоволення вимог апеляційної скарги немає.

Зазначив, що у своїй апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 вказує на ту обставину, що з позивача суд неправильно стягнув витрати за надання відповідачу ОСОБА_5 правничої допомоги в розмірі 10 200 грн. та сторона відповідача нібито визнала, що дане питання в ході основного судового розгляду не ставилося.

Проте, в заперечення такого твердження, адвокат ОСОБА_9 зазначив, що у відзиві на позовну заяву ОСОБА_3 було відповідне прохання відповідачки ОСОБА_5 про стягнення коштів на правничу допомогу та надавався попередній (орієнтовний) розрахунок правничої допомогою.

Що стосується договору про надання правничої допомоги, він дійсно був укладений з відповідачкою ОСОБА_5 на ведення іншої справи, але згідно ухвали судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 листопада 2018 року даний позов був залишений без розгляду. А тому, згідно до домовленості з відповідачкою витрачені нею кошти пішли на ведення вже даної справи.

Незаперечним доказом того факту, що відповідачка сплатила кошти за правничу допомогу саме по цій справі, являється та обставина, що згідно до акту виконаних робіт, вони виконані саме по справі за № 712/11855/18.

В заперечення доводів апеляційної скарги про те, що в договорі про правничу допомогу, маються різні дати його складання у відзиві зазначено, що дійсно наявний в матеріалах справи договір остаточно був складений відразу після того, як було ухвалено основне рішення суду.

Тобто, по домовленості сторін договору, він остаточно був складений вже після того, як в свою чергу остаточно було визначено коло робіт, що зроблені адвокатом по даній справі в суді першої інстанції, що законодавством не заборонено.

Також зазначено, що претензії по укладенню договору можуть пред'являти тільки його сторони, а ніяк не інша особа. Сторони ж договору претензій один до одного не мають.

Таким чином, на думку представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_9, суд першої інстанції, розглядаючи заяву про ухвалення додаткового рішення, правильно визначився із доводами заяви та законно стягнув з позивача ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а додаткове рішення до скасування із слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

З поданої до суду заяви представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_10 вбачається, що останній просив суд вирішити додатковим рішенням питання щодо розподілу витрат, здійснених на правничу допомогу, оскільки основним рішенням суду дане питання вирішено не було.

Вирішуючи питання щодо ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції правильно визначився із наданими стороною доказами щодо визначення розрахунку таких витрат та стягнув їх із позивача в розмірі 10 200 грн.

Однак, апеляційний суд, при розгляді апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції від 19 грудня 2018 року враховує, що представником ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 було оскаржено і основне рішення від 27 листопада 2018 року.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 08 лютого 2019 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2018 року скасовано, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Даною постановою вирішено питання про перерозподіл судових витрат та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрати, пов'язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 10 200 грн.

Таким чином, враховуючи, що при вирішенні спору відносно позовних вимог ОСОБА_3, судом апеляційної інстанції у відповідності вимог п. 13 ст. 141 ЦПК України було здійснено розподіл судових витрат, як того вимагає процесуальне законодавство, тому додаткове рішення районного суду підлягає до скасування, а апеляційна скарга представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 270, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд Черкаської області, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4 задовольнити частково.

Додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення не отриманої плати за фактичне користування домоволодіння та моральної шкоди скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови виготовлено 11 лютого 2019 року.