Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

01 лютого 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що на підставі договору купівлі-продажу вона є власником будинку №15 по вул. Максима Залізняка (Осводівська) в м.Біла Церква. ЇЇ син ОСОБА_2, зі своєю дружиною ОСОБА_3 та їх дітьми: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, також, зареєстровані в даному будинку позивача, але не проживають з 2013 року. Відповідачі разом з дітьми добровільно залишили житло, вибувши в інше місце проживання, витрат по утриманню будинку не несуть, факт реєстрації відповідачів створює ряд незручностей для позивача як власника житла та перешкоджає їй оформити субсидію, а тому позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. На розгляд справи 01.02.2019 року не зявилася, подала суду заяву в якій вказала, що позові вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі.

В судове засідання відповідачі не з'явилися, про час та день розгляду справи були повідомлені належним чином, жодних клопотань чи заперечень суду не подали, та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідачі повідомлені належно про розгляд справи.

Представник 3-ої особи - Служби у справах дітей Білоцерківської міськради, поклався на розсуд суду та просив при вирішенні спору врахувати інтереси дітей. На розгляд справи 01.02.2019 року представник ССД не зявився, подали суду висновок та заяву в якій просять слухати справу без участі їхнього представника.

На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, покази свідків, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що позивач - ОСОБА_1 являється власником будинку по вул. Максима Залізняка (Осводівська) в м.Біла Церква, згідно договору купівлі-продажу від 05.03.1991 року. (а.с.7,8).

Як вбачається з акту про фактично проживаючих осіб № 338 від 30.10.2018 року - в зазначеному житловому будинку по №15 по вул. Максима Залізняка (Осводівська) в м.Біла Церква, зареєстровані дев»ять осіб: позивач ОСОБА_1, син ОСОБА_7, син ОСОБА_8, невістка ОСОБА_9, та зареєстровані, але не проживають син ОСОБА_2, невістка ОСОБА_3, та малолітні ОСОБА_4А.Є., ОСОБА_5, ОСОБА_4, відповідачі по справі. (а.с.14).

Так, на підставі заяв позивачки юристом КП ЖЕК № 1 було складено акт від 30.10.2018 року в присутності позивача та сусідів, які проживають в будинку під № 12, 15 по вул.Максима Залізняка (Осводівська) в м.Біла Церква, за підписом начальника ЖЕК №1. За змістом даного акта, вбачається, що відповідачі у справі ОСОБА_2, ОСОБА_3, та малолітні ОСОБА_4А.Є., ОСОБА_5, ОСОБА_4, в будинку по №15 по вул. Максима Залізняка (Осводівська) в м.Біла Церква, зареєстровані але не проживають з 2013 року по теперішній час.

При вирішенні даної справи судом приймається до уваги рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 29.01.2019 року №65 з питань визнання малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право на користування житлом.

Позивач суду пояснила, що відповідач по справі ОСОБА_2 приходиться їй сином, а ОСОБА_3 - невістка, та ОСОБА_3 Дамаріс-Андріана, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - її малолітні онуки, які проживають в Німеччині, їх адреси позивачу не відомі, ніколи не їх не відвідувала, спілкуються в телефонному режимі. Відповідачі разом зі своїми дітьми добровільно виселилися із помешкання, вивезли все належне їм майно і з 2013 року не проживають в будинку позивача. Факт перебування відповідачів на реєстраційному обліку в будинку позивача порушує її права як власника, позбавляє можливості отримати субсидію.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_10, яка з позивачем проживає по сусідству, суду показала, що у ОСОБА_1 багато дітей, які розїхалися, влітку позивач проживає в с. Пологи, але часто навідує будинок в м. Біла Церква. Свідок більше трьох років не бачила відповідачів, знає що вони проживають за межами України. Свідок ОСОБА_11, суду пояснила, у позивача велика сімя, 11 дітей. Свідку відомо, що ОСОБА_2, син позивача з сімєю виїхав за кордон. В даний час, в будинку проживає дочка позивача. Свідок близько 5-7 років не зустрічала відповідачів.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

За ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до приписівст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підставі викладеного, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачів можливо визнати такими, що втратили право на користування зазначеним житлом. Доказів які б спростовували зазначене не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 150 ЖК України, ст. 317,391,405 ЦК України , ст.ст. 12, 13, 81, 141, 158, 258- 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинку №15 по вул. Максима Залізняка (Осводівська) в м.Біла Церква, Київської області.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Киїського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

СуддяОСОБА_12