Постанова

Іменем України

12 вересня 2019 року

м. Київ

справа №454/1189/17

провадження №61-43123св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач - приватне підприємство «Західний Буг»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

відповідач - фермерське господарство «Шпиколос»,

третя особа - реєстраційна служба Золочівського районного управління юстиції у Львівській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного підприємства «Західний Буг» на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 13 листопада 2017 року у складі судді Адамович М. Я. та постанову апеляційного суду Львівської області від 25 липня 2018 року у складі колегії суддів Струс Л. Б., Левик Я. А., Шандри М. М.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2017 року приватне підприємство «Західний Буг» (далі - ПП «Західний Буг», підприємство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , фермерського господарства «Шпиколос» (далі - ФГ «Шпиколос»), третя особа - реєстраційна служба Золочівського районного управління юстиції у Львівській області, в якому просило: визнати продовженим договір оренди землі, укладений 25 листопада 2011 року між ОСОБА_1 та ПП «Західний Буг»; визнати недійсним договір оренди землі, укладений 30 січня 2017 року між ОСОБА_1 та ФГ «Шпиколос».

Позов мотивовано тим, що 01 листопада 2010 року між ОСОБА_1

та ПП «Західний Буг» укладено договір, за яким підприємству передано у строкове платне користування земельну ділянку площею 1,0828 га, яка належить відповідачу на праві приватної власності та знаходиться за межами населених пунктів Княжівської сільської ради Сокальського району Львівської області.

За актом приймання-передачі від 01 листопада 2010 року ОСОБА_1 передав земельну ділянку в оренду ПП «Західний Буг».

Договір укладено на 5 років, набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, зареєстрований в Державному реєстрі земель 25 листопада 2010 року.

Строк дії договору закінчувався 25 листопада 2016 року, у зв`язку з чим позивач повідомив ОСОБА_1 про бажання скористатися своїм переважним правом, передбаченим договором, на укладення договору оренди землі на новий строк.

10 жовтня 2016 року орендарем направлено повідомлення про намір продовжити договір оренди, до якого додано проект угоди до договору оренди. Дане поштове відправлення отримано орендодавцем 15 жовтня 2016 року у передбачений договором строк.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надав відповіді на пропозицію продовжити договір та уклав договір оренди вищезазначеної земельної ділянки з іншим орендарем - ФГ «Шпиколос». 30 січня 2017 року вказаний договір оренди зареєстровано у КП ЛОР «Золочівське МБТІ».

Позивач вважає даний договір недійсним, оскільки порушено його переважне право на поновлення договору оренди землі. Вказує на те, що як орендар він виконує всі обов`язки за договором, до спливу строку повідомив орендодавця у встановлений строк про свій намір скористатися правом укладення договору на новий строк, додав до листа проект додаткової угоди, а орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень і про своє рішення.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 13 листопада 2017 року, залишеного без змін постановою апеляційного суду Львівської області від 25 липня 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду мотивовані тим, що власник земельної ділянки ОСОБА_1 розпорядився належною йому на праві власності земельною ділянкою на власний розсуд вже після закінчення дії договору оренди землі від 01 листопада 2010 року, а тому, підстави для визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між ним і ФГ «Шпиколос» відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ПП «Західний Буг», не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не враховано та не надано належної оцінки тим обставинам, що орендодавець не повідомляв орендаря завчасно про небажання поновлювати на новий строк договір оренди землі. Відповідач звертався до позивача з заявою та вимогою про дострокове розірвання договору оренди землі та дострокове повернення земельної ділянки з оренди, проте позивачем було надано відповідь про незгоду з достроковим розірванням договору оренди землі.

Позивач повідомляв відповідача, що і надалі має намір орендувати земельну ділянку шляхом укладення договору оренди на новий строк. Відповідач проігнорував лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, та договором від 01 листопада 2017 року передав земельну ділянку іншому орендарю, чим порушив переважне право ПП «Західний Буг» на укладення договору оренди землі перед третіми особами.

Вказані обставини судами попередніх інстанцій не враховано та результати їх оцінки не відображено в оскаржуваних рішеннях.

Судами проігноровано вимоги статті 777 ЦК Українита не враховано, що ПП «Західний Буг» належним чином виконував умови договору оренди землі.

Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи до суду не подано.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Частиною першою статті 627 ЦК Українивстановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар. який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити по це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновлення договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі, укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Вказані положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 594/376/17-ц (провадження 14-65цс18) дійшла висновку, що правовий аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди.

У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, встановлених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Установивши, що після закінчення дії договору оренди, ПП «Західний Буг» припинило користуватися земельною ділянкою, яку зобов`язано було повернути після закінчення строку дії договору - 25 листопада 2016 року, у жовтні 2016 року направило ОСОБА_1 повідомлення про намір продовжити дію договору оренди з проектом додаткової угоди, а відповідач-орендодавець своїм листом та вимогою ще до закінчення дії договору оренди - у вересні 2016 року просив розірвати договір оренди земельної ділянки, чим засвідчив відсутність у нього бажання і волевиявлення продовжувати договір оренди землі на новий строк, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що наявність заперечень зі сторони орендодавця стосовно поновлення договору з попереднім орендарем дають підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, не порушено, а отже заявлений ним позов задоволенню не підлягає.

При цьому, договір оренди земельної ділянки, дійсність якого оспорюється у цій справі позивачем був укладений між власником земельної ділянки - ОСОБА_1 та новим орендарем - ФГ «Шпиколос» 30 січня 2017 року, тобто після закінчення дії договору оренди 25 листопада 2016 року, укладеного з ПП «Західний Буг». Вказаний договір зареєстрований та його умови виконуються сторонами.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються необхідності переоцінки доказів і встановлення на підставі цієї оцінки обставин, які на думку заявника свідчать про порушення його переважного права на продовження договору оренди землі та наявність підстав для визнання договору оренди, укладеного з іншим орендарем недійсним.

Разом з тим, вказаним доводам і обставинам суди попередніх інстанцій дали належну оцінку, до переоцінки яких, в силу приписів статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції вдаватись не може.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків судів попередніх інстанцій, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів першої та апеляційної інстанції в оскаржуваній частині.

Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги на предмет законності судових рішень виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу приватного підприємства «Західний Буг» залишити без задоволення.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 13 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 25 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська