печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6128/19-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, звільнення майна з-під арешту із зобов'язанням його повернення,

ВСТАНОВИВ:

Позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється, з дотриманням порядку, встановленого частиною першою ст. 33, а також частиною першою ст. 34 ЦПК України, не пізніше наступного дня передається визначеному судді, як передбачено частиною першою ст. 184 цього Кодексу.

У лютому 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява з вимогою до відповідача про визнання, вилучених 28 листопада 2011 року під час обшуку, проведеного Генеральною прокуратурою України з індивідуального депозитного сейфу № НОМЕР_1 у приміщенні депозитарію ПАТ АБ «Південний», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 74, валютні цінності у кількості 2 437 500 доларів США, власністю ОСОБА_1 та звільнити з-під арешту та зобов'язати відповідача повернути позивачу вказані валютні цінності.

Питання про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті провадження у справі суддя вирішує не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви до суду або закінчення строку, встановленого для усунення недоліків, та не пізніше наступного дня після отримання судом у порядку, передбаченому частиною третьою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи, згідно з частиною шостою ст. 187 ЦПК України.

Як вбачається із змісту Звіту про автоматизований розподіл судових справ між суддями справи, у провадженні Печерського районного суду м. Києва знаходяться дві аналогічні позовні заяви ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, звільнення майна з-під арешту із зобов'язанням його повернення, одна з яких 06 листопада 2018 року зареєстрована за єдиним унікальним номером № 757/54737/18-ц (пр. № 2-3951/19) та розподілена у порядку статті 33 ЦПК України у провадження судді Соколова О. М., інша - 07 лютого 2019 року за № 757/6132/19-ц (пр. 2-4567/19) - у провадження судді Писанця В. А.

Згідно із закріпленими законодавцем у статті 2 ЦПК України положеннями, неприпустимість зловживання процесуальними правами є одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства, з метою контролю за дотримання яким суд зобов'язаний вживати заходів, у тому числі залишити без розгляду позов за наявності підстав, передбачених Кодексом.

Відповідно до положень пункту 2 частини другої статті 44 ЦПК України, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями визнається, залежно від конкретних обставин, зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом, що встановлено частиною четвертою статті 44 ЦПК України.

Так, у ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року щодо заборони зловживання правами передбачено, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Законодавець встановив обов'язок суду вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Оскільки заявником подано до Печерського районного суду м. Києва три позови до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, провадження у яких не відкрито, суд повертає позовну заяву, відповідно до приписів пункту 6 частини четвертої статті 185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 1-19, 184-186, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, звільнення майна з-під арешту із зобов'язанням його повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя І. В. Литвинова