Справа № 308/1407/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Лемак О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 22.01.2019 року у справі № 308/14206/18 за заявою приватного підприємства «ЖЕК ПБК» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

22.01.2019 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 308/14206/18 видано судовий наказ, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь приватного підприємства «ЖЕК ПБК» 21 413,05 грн. з якої: 17 530,13 грн. - заборгованість за житлово-комунальні послуги, 2 962,59 грн. інфляційні втрати; 920,33 грн. 3 % річних, а також судовий збір у розмірі 176,20 грн.

06.02.2019 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування вказаного судового наказу, посилаючись на те, що він повністю не погоджується з судовим наказом Ужгородського міськрайонного суду від 22.01.2019 р. № 308/14206/18 та зазначає про повну необґрунтованість вимог стягувана щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в заявленій до стягнення сумі та нарахованих інфляційних збитків та 3% річних.

Зазначає, що він в повному обсязі оплатив послуги на утримання будинку, що включають в себе квартплату, вивезення ТПВ та роботу ліфта. Підтвердженням цьому є квитанція про сплату, а тому заборгованість у нього перед стягувачем відсутня. Послуги з водопостачання та водовідведення оплачені ним в повному обсязі виходячи з показників приладу обліку, що підтверджується квитанціями. У межах фактичного водоспоживання заборгованість у нього відсутня. Вважає, що розрахована стягувачем заборгованість за житлово-комунальні послуги є невірною, оскільки стягувачем не враховано всіх сум сплачених ним та показники фактичного споживання. Необґрунтованість вимог стягувача про стягнення коштів стверджується також і тим, що до заяви про видачу судового наказу не додано жодного доказу про стан розрахунків за Договорами, зокрема, акт звіряння розрахунків, виписка по рахунку про зарахування коштів тощо, а тому визначена стягувачем в односторонньому порядку сума боргу є необґрунтованою. З огляду на проведені ним фактичні розрахунки за послуги, будь-які інші нарахування за житлово-комунальні послуги, які заявлені стягувачем, а також інфляційні нарахування та 3% річних носять спірний характер а тому не можуть бути предметом безумовного стягнення на підставі судового наказу Ужгородського міськрайонного суду.

Стверджує, що вищенаведене засвідчує необґрунтованість вимог стягувача про стягнення з нього боргу за судовим наказом, а подання цієї заяви в силу вимог ч. 3 ст. 171 ЦПК України є підставою для скасування судового наказу.

Розглянувши заяву про скасування судового наказу та дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне скасувати судовий наказ, виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Подана ОСОБА_1 заява відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій розяснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Вважаю, що наведені ОСОБА_1 доводи спростовують посилання стягувача щодо безспірності заявлених вимог.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 заперечує проти вимог стягувача, на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, приходжу до висновку, що заявлена вимога про скасування судового наказу є такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 170, 171 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 22.01.2019 року у справі № 308/14206/18 за заявою приватного підприємства «ЖЕК ПБК» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - задовольнити.

Скасувати судовий наказ у справі № 308/14206/18, виданий 22.01.2019 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь приватного підприємства «ЖЕК ПБК» 21 413,05 грн. з якої: 17 530,13 грн. - заборгованість за житлово-комунальні послуги, 2 962,59 грн. інфляційні втрати; 920,33 грн. 3 % річних, а також судовий збір у розмірі 176,20 грн.

Розяснити стягувачу, що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2