Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/97/19
Провадження по справі № 2-о/514/26/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кравченко П.А.

за участю секретаря Мельниченко Н.М.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Тарутинська районна державна адміністрація Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що 31 грудня 2003 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Тарутинського району Одеської області від 15 грудня 2003 року № 479/А-2003 їй було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 082096. Однак, в значеному державному акту в графі «прізвище, імя, по батькові» помилково зазначено «Маєвій Калині Афанасіївні» замість «Маєвій Килині Афанасіївні». В зв'язку із зазначеною помилкою заявник позбавлений можливості вільно розпоряджатися належною їй земельною ділянкою.

В судове засідання заявник не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву.

У звязку з цим, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає достатніми підстави для задоволення даної заяви.

Так, статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно частини 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В досудовому порядку виправити зазначену помилку не можливо, оскільки з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються, органи Держземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою, внесення змін до державних актів.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1ст.315ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя , по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з імям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

У відповідності із ч.2 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не приймаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст.

У відповідності із п.4 ч.1ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Отже заявник в подальшому жодним чином не зможе розпорядитися своєю земельною ділянкою, у звязку з тим, що в правовстановлюючому документі допущено помилку.

Організація, яка видала правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на земельну ділянку, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки згідно із п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» - виправлення та внесення змін до вказаних документів не допускаються.

Для того щоб використовувати земельну ділянку на свій розсуд відповідно до її цільового призначення, заявнику необхідно у судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів - Державного акту на право власності на земельну ділянку.

З матеріалів справи вбачається, що 31 грудня 2003 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Тарутинського району Одеської області від 15 грудня 2003 року № 479/А-2003 заявник отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 082096 який був виданий "Маєвій Калині Афанасіївні" (а.с. 4).

З заявою про виправлення помилки в Державному акті заявник звернулася до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, але їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 6).

З письмових заяв свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 мешканців с. Підгірне Тарутинського району Одеської області вбачається, що вищезазначений Державний акт належить заявнику (а.с. 7;10).

Згідно копії паспорта заявника, її «прізвище, імя, по батькові» записано як «Маєва Килина Афанасіївна», що підтверджується копією паспорту (а.с. 4).

Факт, про встановлення якого просить заявник має для неї юридичне значення, оскільки надасть їй право володіти, користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою, тому суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 263-265, 293, п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Тарутинська районна державна адміністрація Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 082096, виданого 31 грудня 2003 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Тарутинського району Одеської області від 15 грудня 2003 року № 479/А-2003 на ім'я "Маєвій Калині Афанасіївні" та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 381.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 06.02.2019 року.

Суддя П.А. Кравченко