Справа № 185/7398/18
Провадження № 2/185/791/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 червня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О. за участі секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., представника позивачів адвоката Готвянського І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Павлограда цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Редакція газети Обласного Об`єднання Незалежних Профспілок Гірників України Західного Донбасу "Лава" про захист честі та гідності стягнення моральної шкоди

В С Т АНОВИВ

04 вересня 2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа Редакція газети Обласного Об`єднання Незалежних Профспілок Гірників України Західного Донбасу "Лава" про захист честі та гідності стягнення моральної шкоди, відповідно до якого просили суд:

1.Визнати неправдивими відомості опубліковані в номері газети Обласного Об`єднання Незалежних Профспілок Гірників України «Лава» N9 НОМЕР_1 (855-857) від 30.01.2017 р. відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 збоку ОСОБА_3 ;

2.Зобов`язати ОСОБА_3 спростувати неправдиву інформацію шляхом опублікування спростування неправдивої інформації в газеті Обласного об`єднання Незалежних Профспілок Гірників України «Лава»;

3.Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 10000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди;

4.Стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 10000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову вони зазначили, що з номеру газети Обласного Об`єднання Незалежних Профспілок Гірників України «Лава» N9 НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 30.01.2017 р., вони дізналися про розповсюдження в даних засобах масової інформації неправдивих відомостей які порочать їхню репутацію та принижують їхню честь та гідність. Так в даному випуску вище зазначеної газети була опублікована стаття під назвою «ТАКАЯ КОМИССИЯ НАМ НЕ НУЖНА», автором якої є Відповідач, а саме ОСОБА_4 , який на той час був керівником Громадської організації інвалідів праці, потерпілих та сімей робітників загиблих на виробництві Дніпропетровської області «МИР», яка припинила свою діяльність 15 травня 2018 року. В даній статті йдеться мова про те, що діяльність МСЕК № 5, щодо призначення інвалідності носить корумпований характер, та що цьому сприяє група осіб, яка начебто встановлена Відповідачем, а також що данні особи причетні до корумпованих схем, та мають свої корисливі інтереси. Серед перелічених зазначені їхні прізвища. Крім того, в даній статті зазначено що, вони з іншими особами, вимагаємо звільнення головного лікаря ОСОБА_5 , а попереднього головного лікаря зняли також завдяки їхнім діям, описуючи їхні дії образливими та принизливими висловлюваннями. Мовою оригіналу, як це зазначено в статті: - «... одевают камуфляж, ходят строєм к руководителям области и орут зычным голосом, требуя снять главного врача Центра ОСОБА_5 , пишем откровенно неправдивые письма... ». Відповідно до даної статті, їхні дії з іншими особами, які були зазначені Відповідачем, є наглими та направлені на отримання контролю над всіма комісіями, з метою отримання можливості знімати з посад будь яких посадових осіб. А досягти даної цілі можливо лише шляхом, як зазначено в статті газети, далі мова оригіналу: - «главное громко орать в камуфляже». В даних засобах масової інформації публічно розповсюджені неправдиві відомості, щодо корумпованої діяльності МСЕК № 5, і їхньої причетності до корумпованих схем з корисливих інтересів від корумпованої діяльності. А також те, що завдяки їм був знятий з посади головний лікар. Відомостями які є образливими та принижують їхню честь та гідність є висловлювання в даній статті російською мовою: - «... одевают камуфляж, ходят строєм к руководителям области и орут зычным голосом ...». Вони є ветеранами та інвалідами війни. Входять до складу суспільної організації, яка діє в інтересах військовослужбовців, які мають відповідні пільги згідно до законодавства України, та подібні висловлювання в їх адрес та розповсюдження неправдивої інформації, є образливими та принижують їхню честь та гідність, що завдає їм моральних страждань. Таким чином, Відповідачем порушено їхнє особисте немайнове право на повагу гідності честі та ділової репутації, шляхом розповсюдження неправдивої інформації в засобах масової інформацію, та недостовірна інформація повинна бути спростована в спосіб у який вона була поширена. Порушення їхнього немайнового права з боку Відповідача спричиняє їм моральні страждання, в зв`язку з чим, спричинену моральну шкоду вони оцінюють у розмірі 20000 грн., тобто по 10000 гривень кожному.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2019 року прийнято відмову від позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , їх представника ОСОБА_6 в частині позовних вимог про визнання неправдивими відомостей, які були опубліковані в номері газети Обласного Об`єднання Незалежних Профспілок Гірників України «Лава» N9 1-3 (855-857) від 30.01.2017 року відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з боку ОСОБА_3 .

Представник позивачів в судовому засіданні уточнені позовні вимоги, а саме стягненні з відповідача моральної шкоди на користь позивачів, підтримав у повному обсязі, просив їх задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте від нього на адресу суду надійшли заява про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов, відповідно до якого останній позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, а також надав 06.11.2018 року заяву про застосування позовної давності до позовних вимог.

Дослідивши письмові матеріали справи, відзив на позов, заяву відповідача про застосування позовної давності до позовних вимог, вислухавши пояснення представника позивача, та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа, зокрема, має право на повагу до гідності та честі.

Відповідно до ч.ч. 1, 4, 6, 7 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Якщо відповідь та спростування у тому ж засобі масової інформації є неможливими у зв`язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому засобі масової інформації, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Відповідно до роз`яснень наведених у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 р. при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно ст. 280 ЦК України передбачено, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає і відшкодуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 268 ЦК України, позовна давність не поширюється на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на повагу до гідності та честі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про спростування недостовірної інформації, поміщеної у засобах масової інформації. У цьому разі позовна давність обчислюється від дня поміщення цих відомостей у засобах масової інформації або від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про ці відомості.

Відповідно до п.п. 6 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 р., позовна давність на вимоги про відшкодування моральної шкоди у даному випадку обчислюється так само, як за вимогами про захист гідності, честі чи ділової репутації.

Суд дослідивши заяву відповідача по справі з приводу застосування позовної давності до вимог викладених у даному позові, приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що позивачі відмовилися від позову в частині позовних вимог про визнання неправдивими відомостей, які були опубліковані в номері газети Обласного Об`єднання Незалежних Профспілок Гірників України «Лава» N9 НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 30.01.2017 року відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з боку ОСОБА_3 , а тобто в інша частина позовних вимог залишена без змін, то суд вважає, що до такої позовної вимоги, як «Зобов`язати ОСОБА_3 спростувати неправдиву інформацію шляхом опублікування спростування неправдивої інформації в газеті Обласного об`єднання Незалежних Профспілок Гірників України «Лава»», підлягає застосуванню п. 2 ч. 2 ст. 258 ЦК України, а тобто застосуванню строку позовної давності, у межах 1 року від дня поміщення цих відомостей у засобах масової інформації або від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про ці відомості, оскільки позивачі самі у своєму позові зазначили, що «З номеру газети Обласного Об`єднання Незалежних Профспілок Гірників України «Лава» N9 1-3 (855-857) від 30.01.2017 р., ми дізналися про розповсюдження в даних засобах масової інформації неправдивих відомостей які порочать нашу репутацію та принижують нашу честь та гідність.»(арк.с.1; 10), а тобто 31 січня 2018 року збіг строк позовної давності передбачений для такої позовної вимоги, як «спростування недостовірної інформації, поміщеної у засобах масової інформації». З приводу застосування до таких позовних вимог, як стягнення моральної шкоди спричиненої порушенням прав захисту гідності, честі чи ділової репутації, строку позовної давності, то відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 268 ЦК України, позовна давність не поширюється на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав(право на повагу до гідності та честі відповідно до Конституції України).

Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що гр. ОСОБА_3 будучи головою Громадської організації інвалідів праці, потерпілих та сімей робітників загиблих на виробництві Дніпропетровської області «МИР» на виконання рішення(Протокол № 31 від 12.12.2016 року) цієї громадської організації, де членами Правління ГО «МИР», а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у телефонному режимі: Онищенко ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , було доручено ОСОБА_3 розмістити інформацію по фактам неправомірних дій деяких осіб у ставленні до обласного МСЕК у газеті «Лава»(арк.с.56), розмістив в газеті Обласного Об`єднання Незалежних Профспілок Гірників України «Лава» N9 НОМЕР_1 (855-857) від 30.01.2017 р. статтю під назвою «ТАКАЯ КОМИССИЯ НАМ НЕ НУЖНА»(арк.с.54-55), де дійсно зазначена критика діяльності комунального закладу, а саме МСЕК № 5(КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради), який підконтрольний місцевому органу влади - Дніпропетровська обласна рада, та критика діяльності консультативно-дорадчого органу КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, а саме громадської ради(арк.с.15) до якої входять позивачі, що не спростовується позивачами в частині їх участі у громадській раді. Громадська організація інвалідів праці, потерпілих та сімей робітників загиблих на виробництві Дніпропетровської області «МИР» припинила свою діяльність 15.05.2018 року відповідно до витягу з реєстру фізичних та юридичних осіб(арк.с. 57-60).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що така позовна вимога, як стягнення моральної шкоди спричиненої порушенням прав захисту гідності, честі чи ділової репутації не підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач не є поширювачем інформації, яка порушує права позивачів на захист їх честі та гідності у розумінні положень ч. 4 ст. 277 ЦК України, так як відповідач будучи у трудових відносинах з юридичною особою, на виконання рішення юридичної особи здійснив розміщення інформації, яка на думку позивачів порушує їх право на захист честі та гідності. Окрім цього суд вважає, що критика діяльності КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради та його консультативно-дорадчого органу громадської ради, є оціночними судженнями у розумінні положень ст. 30 Закону України «Про інформацію», також суд не вважає образливими та принизливими висловлювання: «... одевают камуфляж, ходят строєм к руководителям области и орут зычным голосом, требуя снять главного врача Центра ОСОБА_5 , пишем откровенно неправдивые письма... », оскільки це критика дій позивачів як членів Громадської ради при КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, та не протирічить моральним та етичним нормам спілкування або стилістичного викладення висловлювань у ЗМІ, також не є ці висловлювання такими, на яких розповсюджується цензура. Також оскільки представник позивачів уточнив позовні вимоги, де просив тільки стягнути з відповідача моральну шкоду на користь позивачів, а в інших частині позовних вимог відмовився, то моральна шкода не може бути стягнута, оскільки моральна шкода є наслідком визнання неправдивими відомостей опублікованих в номері газети Обласного Об`єднання Незалежних Профспілок Гірників України «Лава» НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ) від 30.01.2017 р. відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 збоку ОСОБА_3 , а тому у частині стягнення моральної шкоди відмовити у повному обсязі.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. 76, 81, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), третя особа Редакція газети Обласного Об`єднання Незалежних Профспілок Гірників України Західного Донбасу "Лава" (код НОМЕР_7 ) про захист честі та гідності стягнення моральної шкоди - відмовити.

Витрати на судовий збір в сумі 704.60 гривень компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 12 червня 2019 року.

Суддя: В. О. Головін