ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2019 року м. Кропивницький

справа № 1118/3105/12

провадження № 22-ц/4809/141/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді (суддя-доповідач): Дуковського О.Л.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

з участю секретаря: Федоренко Т.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який представляє інтереси ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 вересня 2018 року, у складі головуючого судді Ковальової О.Б., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Олександрійської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання незаконним та скасування п. 5 рішення Олександрійської міської ради №751 від 17.07.2008 року та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Олександрійської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання незаконним та скасування п. 5 рішення Олександрійської міської ради №751 від 17.07.2008 року та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку (том 1 а.с. 82-88).

Змінивши предмет позову ОСОБА_3 просила :

визнати незаконним та скасувати п.1 рішення Олександрійської міської ради № 604 від 15.02.2008р., яким ОСОБА_2 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 631,62 кв.м по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд;

визнати недійсним та скасувати Державний Акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку, площею 631,62 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка по АДРЕСА_1, виданий 16.03.2009 року ОСОБА_2 на підставі рішення сесії Олександрійської міської ради від 15.02.2008р. №604 , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за №28, а також скасувати його державну реєстрацію;

визнати незаконним та скасувати п.5 рішення Олександрійської міської ради №751 від 17.07.2008року, яким ОСОБА_3 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 648 кв.м по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель та споруд;

визнати недійсним та скасувати Державний Акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку, площею 648 кв.м для будівництва й обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2, виданий 01.07.2009 р. ОСОБА_3 на підставі рішення сесії Олександрійської міської ради від 17.07.2008р. №751, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 52, а також скасувати його державну реєстрацію;

вирішити питання про розподіл судових витрат (том 3 а.с. 78-80) .

Позивач в обгрунтування позову посилалася на те, що рішенням Олександрійської міської ради було передано у власність відповідачу частину земельної ділянки, що постійно перебувала та перебуває в користуванні позивача, що порушує її права. Вважає, що одночасно має бути скасоване рішення Олександрійської міської ради про передачу позивачу у власність земельної ділянки та виданий на його підставі Державний акт, оскільки ними, всупереч закону не передано позивачу у власність спірну частину земельної ділянки площею 15,40 кв.м, яка постійно знаходилася та знаходиться у її користуванні.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 вересня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано п.5 рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області №751 від 17.07.2008 року, яким передано безоплатно у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 648,0 кв.м для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_2 Кіровоградської області.

Визнано недійсним виданий ОСОБА_3 Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 01.07.2009 року, площею 648,0 кв.м для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд розташованих в АДРЕСА_2, виданий відділом Держкомзему у місті Олександрія Кіровоградської області 01 липня 2009 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 52, скасувавши його державну реєстрацію.

У позовних вимогах до ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1, який представляє інтереси ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про скасування п. 5 рішення Олександрійської міської ради №751 від 17.07.2008 року та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Вважає, рішення суду необгрунтованим, а висновки суду не узгоджуються з матеріалами справи.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та її представника, пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову до ОСОБА_2 є законним та обгрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його перегляду у розумінні ч. 4 ст.367 ЦПК України, хоча не оскаржується в цій частині.

Судом встановлено, що межі досліджуваних земельних ділянок, розташованих в АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_3) та АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_4), в тому числі за напрямками меж під кутами, що визначені Державними актами (та відображені у технічних документаціях із землеустрою) не відповідають матеріалам первинного відведення земельних ділянок; при цьому було виявлено, що спільна межа між зазначеними земельними ділянками згідно планів ділянок більш ранніх періодів (1952, 1953, 1955 та 1987 років): - у порівнянні з державними актами - знаходилася на 35-75 см лівіше в бік земельної ділянки №27, у порівнянні з фактичними межами - знаходилася в середньому на 15 см лівіше в бік земельної ділянки №27 (окрім Генерального плану (схеми) 08.10.1955 року, де спільна межа в у фасадній та центральній частині знаходилася на тому ж місці).

Судом першої інстанції правильно встановлено наявність графічних помилок при виготовленні проектів землеустроїв зазначених земельних ділянок, розміри та межі спірних земельних ділянок при їх передачі у власність сторонам не відповідали тим, що виділялись та зазначені в технічній документації при первинному землевідведенні.

Фактична спільна межа між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, що проходить біля споруди домоволодіння АДРЕСА_2, позначеної літ. "Б", не відповідає документам первинного відведення зазначених земельних ділянок та технічній документації із землеустрою на ці земельні ділянки.

Обгрунтованим є висновок суду про задоволення позову ОСОБА_3 та визнання незаконним п.5 рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області №751 від 17.07.2008 року та визнання недійсним виданий ОСОБА_3 Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 01.07.2009 року, з посиланням на те, що скасування правовстановлюючого документа та його реєстрації поставить сторони в однакове правове становище та забезпечить дотримання їх прав на приватизацію земельних ділянок, що перебувають в їх користуванні, із дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, визнається судом незаконним та скасовується.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який представляє інтереси ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

13.02.2019 року - складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: Т.М. Авраменко

Л.В. Суровицька