ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6330/19 Справа № 207/3336/17 Суддя у 1-й інстанції - Савченко В. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_2 до Волинського ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення суми боргу по договору позики, -

ВСТАНОВИЛА:

Приватний виконавець Бурхан-Крутоус Л.А. звернувся до суду першої інстанції з поданням про затвердження мирової угоди в процесі виконання судового рішення. В обгрунтування посилався на те, що на його виконанні знаходиться виконавче провадження № 56080556 з примусового виконання виконавчого листа №207/3336/17 2/207/375/18, виданого Баглійським районним судом м. Кам`янське про солідарне стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 12 травня 2016 року в сумі 16766 760 гривень. 29.03.2018 року приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження з виконання рішення суду по справі.15.02.2019 року до приватного виконавця надійшли заяви стягувача ОСОБА_2 та представника боржника ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , про те, що 15.02.2019 року сторони дійшли згоди з приводу стягнення заборгованості та уклали мирову угоду на стадії виконання судового рішення.

Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року затверджено мирову угоду від 15.02.2019 року, укладену між стягувачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рамках виконавчого провадження № 56080556, яке знаходиться на виконанні у приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. За умовами цієї Мирової угоди : ОСОБА_4 визнає та підтверджує право ОСОБА_2 на стягнення боргу, що виник з договору позики та підтверджений рішенням Баглійського районного суду м. Кам`янське № 207/3336/17, а саме зобов`язання ОСОБА_4 по сплаті суми боргу у розмірі 16766 760 грн. в повному обсязі. ОСОБА_4 передає нерухоме майно, зазначене у п.1.4, а саме чотирикімнатну квартиру загальною площею 168.4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості у розмірі 3000000 гривень. Таким чином частково зменшуючи суму боргу на 3000000 гривень. Сторони домовились, що ОСОБА_4 передає нерухоме майно ОСОБА_2 , цілком розуміючи усі наслідки своїх дій, при цьому залишок заборгованості у розмірі 13766760 гривень ОСОБА_4 має сплатити у будь-якому випадку на вимогу ОСОБА_2 Визнано право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 , що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Технічні характеристики квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 Розмір житлової площі квартири м.кв . 110.2 ; Розмір нежитлової площі квартири кв.м. 58.2 ; Кількість кімнат 4; Поверх, на якому знаходиться квартира 8; Кількість поверхів будинку 9; Площа кожної кімнати м.кв., 1 кімната-31.4 кв . м .. 2 кімната 26.7 кв.м., 3 кімната 28.7 кв.м., 4 кімната 23.4 кв.м.; Інформація про допоміжні, підсобні приміщення та споруди кухня-19.0 кв.м., вбиральні 14.3, 1.6 кв.м.,коридори 7.4 кв.м. 5 кв.м.. комора 7.7 кв.м., гардеробна 1.5 кв.м., лоджія 1.7 кв.м. Мирова угода, що визнана судом, є підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_2 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись із такою ухвалою, ОСОБА_1 , який не брав участь у справі, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та порушення його прав.

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , не скористались.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Задовольняючи подання приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. про затвердження мирової угоди, суд першої інстанції посилався на те, що мирова угода не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін.

Однак, колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 434 ЦПК України суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 207 цього Кодексу, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення - з підстав, визначених статтею 206 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦПК України Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, не в повному обсязі з`ясував всі обставини по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Так, у травні 2016 року ОСОБА_1 подав позовну заяву до Московського районного суду м. Харкова, в якій просив стягнути з відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 заборгованість за договорами позики. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07.06.2016 року позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто на користь ОСОБА_9 з ОСОБА_6 заборгованість у розмірі 18 380 877 грн. 32 коп. та з ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 90 169 грн. 53 коп. і 15 993 974 грн.

У зв`язку з тим, що відповідачі ( ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ) не виконали рішення Московського районного суду м. Харкова добровільно, державним виконавцем було розпочато примусове виконання зазначеного рішення. На підставі вказаного рішення суду від 07.06.2016 року відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області було відкрито виконавчі провадження № 53177469 від 05.05.2017 року щодо стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 заборгованості в розмірі 18 380 877 грн. 32 коп. та № 53177345 від 23.12.2016 року щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 заборгованості в розмірі 90 169 грн. 53 коп. та 15 993 974 грн.

Таким чином, для задоволення кредиторських вимог ОСОБА_9 на майно боржників ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було накладено арешт.

Однак, як вбачається з умов мирової угоди, затвердженої ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року у справі № 20/3336/17, ОСОБА_4 передає нерухоме майно, зазначене у п. 1.4. цієї угоди, а саме: квартиру, загальною площею 168,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості у розмірі 3 000 000 гривень.

Таким чином, оскаржуваною ухвалою визнано право власності на вищезазначену квартиру за ОСОБА_2 , чим порушуються права апелянта як стягувача.

Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року про затвердження мирової угоди у відповідності до ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа - поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року про затвердження мирової угоди- скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова