Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3935/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Левка Т.Ю.,

секретар судового засідання Чернянчук К.П.,

розглянувши у відкритому відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав та обов'язків забудовника на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання про визнання прав та обов'язків забудовника на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25 грудня 2009 року померла бабуся позивача - ОСОБА_3, яка 17 січня 2008 року залишила заповіт за яким належну їй на підставі рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 05 вересня 2006 року літню кухню за адресою: вул. Шолохова, №9, м. Виноградів Закарпатської області заповідала внучці, позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно: житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами, в тому числі і літня кухня по вулиці Шолохова, №9 в м. Виноградів Закарпатської області. На житловий будинок правовстановлюючі документи не оформлені. Позивач вказує, що спадкоємцем за законом першої черги у відповідності до ст.1261 ЦК України є дочка померлої - відповідач на справі ОСОБА_2, яка в 6-ти місячний строк після смерті спадкодавця спадщину не прийняла, а вона, позивач, є спадкоємцем 5-ої черги за законом згідно ст.1265 ЦК України і має також право на спадкування спадщини за заповітом. В 6-ти місячний строк після смерті спадкодавця вона подала заяву про прийняття спадщини у Виноградівську державну нотаріальну контору, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документа щодо належності спадкового майна спадкодавцю. За таких обставин позивач змушена звернутись до суду з позовом про визнання за нею прав та обов'язків забудовника на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не з'явилися, однак представником позивача подано до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їхню відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 будучи повідомленою про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання не з'явилася, однак подала через канцелярію суду письмову заяву, згідно якої вимоги позивача визнає, проти задоволення таких не заперечує та просить суд розглянути справу у її відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання нею позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 25 грудня 2009 року померла бабуся позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №095000, виданим керівником державного органу реєстрації актів цивільного стану 25 грудня 2009 року.

17 січня 2008 року ОСОБА_3 залишила заповіт, яким належну їй на підставі рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 05 вересня 2006 року літню кухню, яка знаходиться за адресою: вул. Шолохова, №9, м. Виноградів Закарпатської області заповідала внучці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заповіт посвідчено нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за№ 110.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно: житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами, в тому числі і літня кухня по вулиці Шолохова, №9 в м. Виноградів Закарпатської області.

Відповідно до довідки, виданої директором КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» за № 1004 від 24 листопада 2018 року та «Технічного паспорта на садибний /індивідуальний/ житловий будинок 9 /девять/, вул. Шолохова, м. Виноградів, складеного 21 листопада 2018 року та підписаного керівником суб'єкта господарювання ОСОБА_6, житловий будинок з надвірними спорудами завершений будівництвом, правовстановлюючі документи не оформлені. На земельній ділянці знаходяться : житловий будинок літ.А - бет/блоки, літня кухня літ.Б -цегла, свинарник літ.В-цегла, вбиральня літ.Г - цегла , ворота №1 -метал, огорожа-бет/блоки.

Загальна корисна площа житлового будинку становить 173.0 кв.м., в тому числі житлова пл. 100.4 кв.м. Житловий будинок складається із житлових кімнат пл. 18.9кв.м., 18.9 кв.м., 12.0 кв.м., 38.6 кв.м., 12.0 кв.м. та допоміжних споруд: коридора пл.. 18.4 кв.м., ванни пл.5.6 кв.м., кухні пл.. 12.2 кв.м., коридора пл. 18.4 кв.м., кухні пл.. 18.0 кв.м.

На правовідносини по спадкуванню спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 поширюються норми статтей 1233, 1262, 1265, 1270 ЦК України в редакції Кодексу 2003 року.

Спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі позивача ОСОБА_3 є її внучка - позивач по справі.

Спадкоємці, які мають право на обов'язкову долю після смерті спадкодавця відсутні.

Не все майно охоплено заповітом, тому право на спадкування іншого майна одержують спадкоємці за законом.

Спадкоємцем за законом першої черги у відповідності до ст.1261 ЦК України є дочка померлої - відповідач на справі ОСОБА_2, яка не заперечує проти визнання прав та обовязків забудовника за позивачем.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем 5-ої черги за законом згідно ст.1265 ЦК України.

В 6-ти місячний строк після смерті ОСОБА_3 її внучка подала заяву про прийняття спадщини у Виноградівську державну нотаріальну контору згідно до ст. 1270 ЦК України.

Відповідач по справі в 6-ти місячний строк після смерті спадкодавця спадщину не прийняла.

Отже, ОСОБА_1 спадщину прийняла та має право на спадкування спадщини як за заповітом так і за законом.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз'яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

В листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась у Виноградівську державну нотаріальну контору, щоб їй видали свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі, однак листом державного нотаріуса від 24.11.2018 року за № 531/01-16 позивачу було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючого документа щодо належності спадкового майна спадкодавцю.

Правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні, будинок завершений будівництвом. Крім того, на підставі рішення Виноградівського районного суду від 05 вересня 2006 року за ОСОБА_3 встановлено право власності на літню кухню, яку вона успадкувала після смерті свого сина ОСОБА_7, який помер 15 березня 2006 року. При отриманні літньої кухні у власність до ОСОБА_3 перейшла в користування і земельна ділянка пл.0.07 га.

Відповідно до статті 120 Земельного кодексу України та статті 1225 Цивільного кодексу України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Після прийняття судом рішення ОСОБА_3 продовжила будівництво та збудувала будинок на підставі будівельного паспорта на будинок, але 25 грудня 2009 року померла, тому свідоцтво про право особистої власності на будинок відсутнє. Літня кухня є приналежністю до житлового будинку.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно п.8 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті забудовника до завершення законного будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Тобто, до спадкоємців переходить не право власності на будинок, а права й обов'язки спадкодавця як забудовника незавершеного будівництва.

Відповідно до роз'яснень Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування N 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок неможливо, а потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму Листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Разом з тим, у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно зясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що до позивача в порядку спадкування мають перейти права і обовязки забудовника, які належали її бабусі ОСОБА_3 щодо обєкту нерухомості - житлового будинку, який знаходиться по вулиці Шолохова, №9 в м. Виноградів Закарпатської області.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих позивачем доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 16, 392, 1218, 1225, 1261, 1268, 1274 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 200, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, мешканкою вул. Шолохова, №10, м. Виноградів Закарпатської області, права та обов'язки забудовника на спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами, загальною корисною площею 173.0 кв.м., в тому числі житловою площею 100.4 кв.м., який розташований по вулиці Шолохова, №9 /девять/, м. Виноградів Виноградівського району Закарпатської області /житловий будинок літ.А, літня кухня літ.Б, свинарник літ.В, вбиральня літ.Г, ворота №1, огорожа згідно технічного паспорта/, з правом здачі в експлуатацію та отримання на ім'я ОСОБА_1 документів, що посвідчують право власності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийОСОБА_8