Провадження №4-с/369/37/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря Головатюк В.В.

за участі представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи: начальник Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання неправомірною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даною скаргою. Свої вимоги мотивувала тим, що за рішення суду з ОСОБА_4 стягують аліменти на її користь на утримання спільної дитини. На підставі отриманого виконавчого листа 12 червня 2012 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження Теребовлянським РУЮ. У серпні 2018 року виконавче провадження було закрито та матеріали направлено до Другого ВДВС Тернопільського міського управління юстиції, постановою якого було відкрите провадження. У звязку з проведеною реорганізацією, 14 червня 2017 року вищевказане виконавче провадження передано для виконання державному виконавцю Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_5, якою зроблено запити та постановою від 10 листопада 2017 року виконавче провадження передано до Требовлянського РВДВС ГУЮ у Тернопільській області. 16 листопада 2017 року державним виконавцем Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області прийнято постанову про прийняття виконавчого провадження до виконання. У подальшому за її скаргою у судовому порядку було скасовано постанову від 10 листопада 2017 року.

Вказала, що 01 листопада 20418 року їй стало відомо про зміст постанови начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3 №01/31 від 07 грудня 2017 року щодо перевірки виконавчого провадження №44348396. З даною постановою не погоджується та вважає її необєктивною, неповною, не містить відображення всіх дій, які були вчинені державним виконавцем, з метою приховання халатності, що має прояв у нездійсненні ним контролю за роботою державних виконавців, які протягом 15 місяців ухилялись від виконання судового рішення. А тому дана постанова є неправомірною та підлягає скасуванню.

Просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3 №01/31 від 07 грудня 2017 року щодо перевірки виконавчого провадження №44348396.

29 листопада та 03 грудня 2018 року до суду надійшов відзив на скаргу від начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3. Вказав, що на виконанні у відділі перебуває провадження щодо примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_4 Державним виконавцем Мацевко І.Б. проведено виконавчі дії, які передбачались Законом України «Про виконавче провадження». У встановленому законом порядку була надана відповідь на скаргу ОСОБА_2 від 13 жовтня 2017 року, також за вказівкою Управління ДВС ГТУЮ у Тернопільській області було проведено перевірку виконавчого провадження та прийнято оскаржувану постанову. У даній постанові наведено повний перелік виконавчих дій та дії державного виконавця Мацевко І.Б. визнано такими, що вчинені у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки про результати перевірки ОСОБА_2 було повідомлено, при розгляді іншої скарги також неодноразово повідомлялось представнику ОСОБА_1 про наявність такої постанови, тому скаржник пропустив строки звернення до суду із скаргою на дану постанову та не просить їх поновити. Просили відмовити в задоволенні скарги.

У судовому засідання представник скаржника ОСОБА_2 ОСОБА_1 подану скаргу підтримав, просив врахувати, що оскаржувану постанову вони не отримували, її зміст не був відомий, а офіційно вона ними була отримана 01 листопада 2018 року, тому строки звернення до суду ними не пропущені. Просив задоволити подану скаргу.

У судове засідання ОСОБА_2 не зявилась, про час та місце розгляду скарги повідомлена. Подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, подану скаргу просила задоволити.

У судове засідання боржник ОСОБА_4 не зявився. Про час та місце розгляду скарги повідомлявся, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду скарги до суду не надходило.

У судове засідання начальник Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3 не зявився. Про час та місце розгляду скарги повідомлений завчасно, що підтверджено зворотнім повідомленням, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду скарги до суду не надходило.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Встановлено, що 21 травня 2012 року Києво-Святошинським районним судом Київської області був виданий ОСОБА_2 виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини Софії, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29 березня 2012 року.

12 червня 2012 року постановою головного державного виконавця Теребовлянського РУЮ відкрито виконавче провадження.

Постановою державного виконавця від 05 серпня 2014 року виконавче провадження закрито та направлені до Другого відділу ДВС Тернопільського МУЮ.

Постановою державного виконавця Другого відділу ДВС Тернопільського МУЮ від 12 серпня 2014 року відкрито виконавче провадження.

10 березня 2015 року державним виконавцем прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №8535293 та з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №41646905.

26 лютого 2015 року державним виконавцем за місцем проживання боржника було складено акт про відсутність у боржника майна, на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення боргу за виконавчим документом.

Згідно повідомлення Дежавтоінспекції УМВС у Тернопільській області від 15.04.2015 №8874107 встановлено, що транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Відповідно до наказу начальника Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 26.01.2016 №16/44 реорганізовано Перший відділ державної виконавчої служби та Другий відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції шляхом злиття у Відділ державної виконавчої служби по м. Тернополю Тернопільського міського управління юстиції.

Відповідно до п.2 вказаного наказу утворено комісію з реорганізації вказаних вище Відділів та визначено заявлення кредиторами своїх вимог.

На виконання наказу начальника Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 26.01.2016 №16/44 дорученням заступника начальника Управління зобовязано голів комісії з реорганізації в термін до 15.04.2016 року забезпечити передачу та прийом виконавчих проваджень.

Наказом Міністерства юстиції України №569/5 від 01.03.2016 Відділ державної виконавчої служби по м. Тернополю Тернопільського міського управління юстиції реорганізовано в Тернопільський міський відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

14 червня 2017 року вищевказане виконавче провадження передано для виконання державному виконавцю Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_5

Відповідно до повідомлення Державної фіскальної служби України від 21 червня 2017 року встановлено, що боржник на обліку в органах ДФС не перебуває та доходів не отримує.

Згідно повідомлення Пенсійного фонду України від 21 червня 2017 боржник пенсії не отримує, за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює.

17 серпня 2017 року державним виконавцем керуючись ст.ст. 18, 48 Закону повторно направлено запити до установ, що здійснюють реєстрацію майна з метою встановлення майнового стану боржника.

15 вересня 2017 року державним виконавцем керуючись ст. 18 Закону вчинено запит в Адресно-довідкову службу з метою встановлення місця прописки та проживання боржника. Відповідно до повідомлення відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМСУ в Тернопільській області від 19.09.2017 боржник ОСОБА_4 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно повідомлення Регіонального сервісного центру МВС України у Тернопільській області за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Відповідно до повідомлень Держпродспоживелужби в Тернопільській області від 08.09.2017, Управління Держпраці у Тернопільській області встановлено, що сільськогосподарська техніка, технологічні засоби та інші механізми за боржником не зареєстровані.

Згідно повідомлення Пенсійного фонду України від 03.11.2017 боржник пенсії не отримує, за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює.

Відповідно до повідомлення Державної фіскальної служби України від 03.11.2017 року відомості про джерела доходів боржника та зареєстровані за боржником розрахункові рахунки у банківських установах - відсутні.

Виходом державного виконавця за місцем проживання боржника встановлено, що боржник за вказаною адресою не проживає, майно на яке можна звернути стягнення не виявлено, про що складено акт державного виконавця від 09.11.2017.

10 листопада 2017 року державним виконавцем керуючись ст. 24 Закону прийнято постанову про передачу виконавчого провадження для виконання до Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Станом на 01.11.2017 заборгованість по аліментах боржника становить 52100,00 грн.

16.11.2017 року державним виконавцем Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області прийнято постанову про прийняття виконавчого провадження до виконання.

Після прийняття до виконання державним виконавцем Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області керуючись ст.ст. 18, 48 Закону направлено запити до установ, що здійснюють реєстрацію майна та доходів та продовжують вчинятись виконавчі дії щодо виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2018 року визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_5 від 10 листопада 2017 року про передачу виконавчого провадження для виконання до Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Матеріали справи не містять відомостей щодо скарження судової ухвали.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: 1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; 2) повне найменування (прізвище, імя та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, імя та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; 3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); 4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; 5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

03 листопада 2017 року до Тернопільському МВДВС ГТУЮ у Тернопільській області надійшла скарга ОСОБА_2 щодо неналежного виконання державними виконавцями дій. Просила здійснити перевірку виконавчого провадження ВП №44348396 щодо повноти, своєчасності та відповідності Закону вчинених дій державним виконавцем Другого відділу ДВС Тернопільського МУЮ і Тернопільським МВДВС ГТУЮ у Тернопільській області виконавчий дій і заходів, направлених на виконання рішення суду, та прийняти відповідну постанову; повідомити дійсні причини відмови державних виконавців здійснити опис та реалізацію майна боржника за місцем його проживання, повідомити правоохоронні органи про злісне ухилення боржника від сплати аліментів.

На дану скаргу начальник Тернопільського МВДВС ГТУЮ у Тернопільській області ОСОБА_3 направив лист №56835 від 10 листопада 2017 року.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому виконавець зобовязаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

24 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулась до начальника Управління ДВС ГТУЮ в Тернопільській області із скаргою та просила здійснити перевірку повноти, правильності, своєчасності вчинених керівником та державними виконавцями дій щодо виконання рішення суду; визнати неправомірною бездіяльність начальника Другого відділу ДВС Тернопільського МУЮ ОСОБА_3 щодо неналежного розгляду скарги від 13 жовтня 2017 року, прийнявши відповідну постанову та взяти на особистий контроль виконання виконавчого листа.

За результатами перевірки, начальником Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3 прийнято постанову №0 1/31 від 07 грудня 2017 року та дії державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_5 визнано такими, що вчинені у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Для належного виконання виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надається широкий спектр прав, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що перелічено дії, які були вчинені державним виконавцем по виконавчому провадженні та вказана заборгованість по аліментам. Разом з тим, дана постанова не містить аналізу вчинених державними виконавцям дій у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», їх повноти. Не містить постанова обґрунтування дій чи бездіяльності державних виконавців, вчинених після відкриття виконавчого провадження та до дати подання скарги. З огляду на те, що рішення суду є обовязковими для виконання, тому оскаржувана постанова не може вважатись повною, обґрунтованою. Не можуть братись до уваги пояснення представника заінтересованої особи, що інша редакція Закону не надавала державному виконавцю такого спектру повноважень, оскільки до червня 2017 року державними виконавцями майже не вчинено жодних дій щодо реального виконання судового рішення.

Також начальником не було перевірено дотримання державним виконавцем Закону України «Про виконавче провадження» при прийнятті постанови від 10 листопада 2017 року про передачу виконавчого провадження. Зокрема, у наданій ухвалі суду вказано «З матеріалів виконавчого провадження № 44348396 (з копією яких його представник ознайомився 02.03.2018 року у приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області) вбачається, що державним виконавцем Мацевко І.Б. взагалі не здійснювались дії, направлені на встановлення фактичного місця проживання боржника, результати її виходу на адресу, яка була встановлена співробітниками міліції більше трьох років тому, та не здійснення в подальшому нею заходів, направлених на встановлення місця фактичного проживання боржника, ніяких даних про місце проживання, роботи боржника або місце знаходження майна, які знаходяться поза межами юрисдикції Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, постанова державного виконавця Мацевко І.Б. взагалі не містить».

Зважаючи на що, доводи скарги в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У поданому відзиві вказувалось на пропущення строків звернення ОСОБА_2 до суду з даною постановою, оскільки про наявність даної постанови ОСОБА_2 було відомо з отриманих листів на її звернення ще у грудні 2017 року, при розгляді інших скарг. Дані твердження суд оцінює критично, оскільки до скарги не подано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 та її представнику достеменно було відомо про наявність саме оскаржуваної постанови начальника, а не результати перевірки, викладених в листі за підписом начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3

Натомість ОСОБА_2 на підтвердження доводів щодо отримання нею оскаржуваної постанови надала суду копію конверту, відстеження з Укрпошти про отримання нею листа 01 листопада 2018 року. Інших доказів на підтвердження отримання постанови скаржником матеріали справи не містять. За таких обставин, суд приходить до висновку, що скарга подана у строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та ЦПК.

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», інформаційним лист Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2013 року за №24-152/0/4-13, ст. ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263-265, 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2, заінтересовані особи: начальник Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання неправомірною та скасування постанови задоволити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3 №01/31 від 07 грудня 2017 року щодо перевірки виконавчого провадження №44348396.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 01 лютого 2019 року.

Суддя Н.С. Пінкевич