ПОСТАНОВА

Іменем України

09 липня 2019 року м. Кропивницький

справа № 389/2242/18

провадження № 22-ц/4809/940/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Мурашка С. І.,

за участю секретаря судового засідання Діманової Н. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Петрівська сільська рада Знам`янського району Кіровоградської області,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області (Ябчик Н. М.) від 14 березня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в якому просив:

1)визнати недійсними та скасувати рішення Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області № 377 від 15 грудня 2017 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва та передачу земельної ділянки у власність»;

2) визнати недійсними та скасувати рішення Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області № 302 від 14 вересня 2017 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва у приватну власність».

Свої вимоги обґрунтував тим, що він є власником господарського двору на земельній ділянці площею 0,8 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , на якій розташовані будівлі і споруди, які безпосередньо межують із землями запасу сільської ради, на певній відстані від дороги загального користування і тому проїзд до його господарського двору здійснюється через ці землі. У 2014 році вирішив здійснити капітальний ремонт власних складських приміщень, розташованих на території господарського двору. Для проведення будівельних робіт необхідно було забезпечити доступ будівельної техніки до об`єкту будівництва, що можна було зробити тільки шляхом створення дороги шириною шість метрів на території земель загального користування сільської ради. Виходячи з такої виробничої необхідності він впродовж 2015 - 2017 років неодноразово звертався до Петрівської сільської ради з проханням надати йому в оренду необхідну для обслуговування приміщень земельну ділянку. Проте, йому було відмолено у задоволенні таких клопотань. У березні 2017 року він розпочав будівельні роботи по ремонту покрівлі складу, які так і не виконав у зв`язку з тим, що прилеглі землі зайнято громадянами. Так згідно рішень Петрівської сільської ради № 241 та 240 від 14 квітня 2017 року громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку земельно-технічної документації для передачі у власність земельної ділянки прилеглої до території його будівель і необхідної для їх обслуговування і вже сформовано земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 . Реалізуючи вказані рішення, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виготовили проекти землеустрою. Рішенням сільської ради № 377 від 15 грудня 2017 року передано у власність земельну ділянку ОСОБА_3 , а рішенням №302 від 14 вересня 2017 року передано у власність земельну ділянку ОСОБА_2 .

Позивач стверджує, що за вказаних обставин він позбавлений можливості повноправно використовувати свою власність, обслуговувати її. Крім того, вважає, що сільською радою порушено його право, у зв`язку з тим, що сільська рада віддала незаконну перевагу іншим особам, попередньо відмовивши йому наданні земельної ділянки.

Крім того, було допущено і інші порушення земельного законодавства, а саме: не дотримано вимог ст.ст. 118, 186, 186-1 ЗК України щодо погодження проектів землеустрою; землі, надані у власність ОСОБА_2 і ОСОБА_3 для ведення садівництва належать до категорії земель промисловості та є землями загального користування, при цьому сільська рада не змінила цільове призначення земельних ділянок.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду від 14 березня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсними рішень сільської ради відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивач не довів, що Петрівська сільська рада порушила права та інтереси позивача, прийнявши оскаржувані рішення.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Позивач посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду внаслідок невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосувані норм матеріального права. Суд не врахував, що позивач неодноразово намагався набути майнових прав на прилеглі до його володіння земельні ділянки, але Петрівська сільська рада надала неправомірну перевагу іншим особам перед ним, що створило йому перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном. Правильно встановивши обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, суд дійшов помилкового висновку про недоведеність позову. У даній справі позивач доводить, як порушення належного йому права власності на нерухоме майно так і порушення законного інтересу, який полягав у прагненні отримати земельну ділянку навколо своїх будівель для їх обслуговування. Крім того, поза увагою суду лишилися допущені Петрівською сільською радою порушення земельного законодавства, на які вказано у позовній заяві.

Узагальнені доводи і заперечень інших учасників справи

Відзиви на апеляційну скаргу від відповідачів не надійшли.

Позиції учасників справи, викладені у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Позивач та його представник - адвокат Назаренко Ю. В. підтримали апеляційну скаргу.

Представник Петрівської сільської ради - адвокат Моргунова Т. О. заперечила проти доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив характер правовідносин сторін і вирішив спір відповідно до закону.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив проти вимог апеляційної скарги, вказав, що він багато років займає земельну ділянку біля зерносховища позивача, але лише у 2017 році зміг її приватизувати. Вважає, що права та інтереси позивача не порушено.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та надала письмові пояснення, згідно яких метою позивача є отримання земельної ділянки та розширення свого виробництва на ній.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Згідно свідоцтва про право власності, виданого 25 червня 2008 року Петрівською сільською радою на підставі рішення виконкому Петрівської сільської ради та технічного паспорту виготовленого за станом на 28 грудня 2015 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить комплекс будівель і споруд, розташований по АДРЕСА_1 (т. 1 с. 10,11-25).

22 вересня 2011 року між Петрівською сільською радою, як орендодавцем, та ОСОБА_1 як орендарем, укладено договір ореди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,7070 га, в тому числі під господарськими будівлями і дворами 0,7970 га. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, які належать орендарю на підставі свідоцтва про право власності, зареєстрованого Знам`янським бюро технічної інвентарізації за № 161/1 від 25 червня 2008 року. Договір укладено строком на 5 років (а.с.202-206).

Рішенням Петрівської сільської ради від 16 жовтня 2015 року № 751, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0054 га для обслуговування нежитлового приміщення в оренду строком на 49 років, із земель сільськогосподарського призначення за рахунок вільних земель, що перебувають у запасі Петрівської сільської ради, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні його заяви (т. 1 с. 40).

24 листопада 2015 року Петрівською сільською радою розглянуто заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0128 га. із земель сільськогосподарського призначення для насадження багаторічних насаджень між територією зернотоку та вулиці Нова в оренду строком на 49 років, за рахунок вільних земель, що перебувають у запасі Петрівської сільської ради та прийнято рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено (т. 1 с. 41).

22 грудня 2015 року Петрівською сільською радою прийнято рішення за № 55 за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1116 га із земель сільськогосподарського призначення для садівництва, за рахунок вільних земель, що перебувають у запасі Петрівської сільської ради, та відмовлено в її задоволенні (т. 1 с. 42).

13 березня 2017 року ОСОБА_1 на адресу Петрівської сільської ради, Знам`янської районної державної адміністрації та деяких мешканців села Петрове надсилалися повідомлення про проведення ним ремонтних робіт даху будівлі (зернотоку), яка належить йому (т. 1 с. 32- 39).

17 березня 2017 року Петрівська сільська рада прийняла рішення за №232 яким ОСОБА_1 у наданні дозволу та виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1116 га для садівництва у власність відмовлено (т. 1 с. 43).

14 вересня 2017 року на двадцять першій сесії сьомого скликання Петрівською сільською радою прийнято рішення № 302 про затвердження ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1199 га, в т.ч. ріллі - 0,1199 га для ведення індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення (код УКЦВЗ-01.05) кадастровий номер НОМЕР_4 , у власність, яка розташована за адресою: провулок АДРЕСА_2 , за рахунок земель, що перебувають у запасі Петрівської сільської ради та передано вказану земельну ділянку останньому у власність (т. 1 с.7).

15 грудня 2017 року на двадцять четвертій сесії сьомого скликання Петрівською сільською радою прийнято рішення № 377, яким вирішено затвердити ОСОБА_3 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0514 га ріллі для індивідуального садівництва у власність, із земель житлової та громадської забудови, (УКЦВПЗ-01.05) кадастровий номер НОМЕР_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , за рахунок земель, що перебувають у запасі Петрівської сільської ради та передати вказану земельну ділянку останній у власність (т. 1 с. 6).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на судовий захист. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналіз змісту п. 10 ч. 2 ст. 16, ст. 21, 386, 391, 393 ЦК України дає підстави вважати, що правовий акт індивідуальної дії органу державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування може бути оспорений в суді і визнаний судом незаконним та скасований за сукупності таких умов:

1) він суперечить актам цивільного законодавства;

2) в результаті його прийняття порушуються цивільні права або інтереси особи.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільній справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, приймаючи рішення, повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду, і якщо були порушені, то ким.

Відсутність порушеного права або інтересу, невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

У цій справі позивач пред`явив позовні вимоги про визнання недійсними та скасування рішень Петрівської сільської ради про затвердження проектів відведення земельних ділянок для індивідуального садівництва та передачу у власність земельних ділянок громадянам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , тобто актів індивідуальної дії, посилаючись на те, що:

по-перше, внаслідок їх прийняття порушено його право власності на майно так, як він позбавлений можливості обслуговувати комплекс будівель і споруд (зерносховище, зерносклади, навіс та тік) за адресою: АДРЕСА_1 :

по-друге, Петрівська сільська рада надала необґрунтовану та неправомірну перевагу відповідачам при вирішенні питання щодо передачі земельних ділянок, тим самим перешкодила в реалізації законного інтересу позивача на їх отримання в користування.

Цивільне судочинство базується, зокрема, на принципі змагальності сторін відповідно до якого часники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 12, ст. 81 ЦПК України).

Вказуючи на неможливість проведення ремонтних робіт комплексу будівель через надання прилеглих до них земельних ділянок у власність відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , позивач не надав суду першої інстанції жодного доказу на підтвердження цієї обставини. У зв`язку з цим висновок суд про недоведеність цієї обставини є правильним.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивач надав робочий проект № 120 - 171004 реконструкції зерноскладу по АДРЕСА_1 та договори підряду (т. 2 с. 206 - 249, т. 3 с. 1 - 8), які не містять інформації про неможливість їх виконання та ймовірних причин настання такої неможливості виконання.

Крім того, як вбачається з планів-схем земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_2 і НОМЕР_3 та схеми належних позивачу будівель, між ними існують просторові відступи, а межі цих земельних ділянок не досягають меж будівель позивача.

Отже твердження позивача про неможливість здійснення ремонту і догляду за його майном (порушення права власності, не пов`язане з позбавленням права володіння) не підтверджено належними, допустимими, достатніми і достовірними доказами.

Суд першої інстанції в цій частині дав вірну оцінку доводам позивача, вважаючи, що вони ґрунтуються на припущеннях, а не на доказах. Не встановивши фактів порушення права власності позивача на нерухоме майно, суд обґрунтовано відхилив такі аргументи позивача.

Оцінюючи доводи позивача про порушення його законного інтересу на отримання земельних ділянок, щодо яких виник спір, у користування, надання Петрівською сільською радою неправомірної переваги відповідачам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , суд виходить з того, що позивач не оскаржив в суді рішення сільської ради, прийняті в період 2015 - 2017 років щодо його заяв та якими йому відмовлено у наданні землі, тобто погодився з цими рішеннями (актами індивідуальної дії, виданими органом місцевого самоврядування).

У зв`язку з цим призюмуються, що такі рішення є законними і правомірним, а отже позивач не може посилатися на небезсторонність (упередженість) органу місцевого самоврядування щодо нього чи відповідачів, створення неправомірних переваг при прийнятті оскаржених ним у цій справі рішень.

Отже і щодо доводів позивача про порушення його законних інтересів, якими обґрунтовано позовні вимоги, суд дійшов правильного і обґрунтовано висновку про їх недоведеність.

Посилання позивача на порушення земельного законодавства з боку Петрівської сільської ради при прийнятті оскаржуваних рішень, які фактично не привели до порушення прав та інтересів позивача, не можуть бути підставою для задоволення позову так, як це суперечить завданням цивільного судочинства, сформульованим у ч. 1 ст. 2 ЦПК України та змісту ст. ст. 21, 393 ЦК України.

Колегія суддів не приймає до уваги та не дає оцінку наданим в суді апеляційної інстанції поясненням позивача та його представника про те, що земельні ділянки, надані у власність ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , знаходяться в межах санітарно-захисної зони складів зберігання сільськогосподарської продукції, на яких заборонено садівництво так, як ці обставини не були зазначені позивачем при зверненні до суду, як підстави пред`явлених позовних вимог.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Аргументи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення. про те, що позивач не довів, що оспорюванні ним рішення органу місцевого самоврядування потягли за собою наслідки у вигляді реального порушення прав та інтересів позивача.

Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Про судові витрати

Оскільки апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін, перерозподіл судових витрат не здійснюються.

Про судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної нстанції, сторони заяв не подавали.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити вимоги апеляційної скарги ОСОБА_4 без задоволення, а рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 березня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 12 липня 2019 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді А. М. Головань

С. І. Мурашко