Справа № 357/6460/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13 вересня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Сінчук О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква, в залі суду № 5 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 12.09.2000 року за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки в розмірі 1 / 4 частини з всіх видів заробітку, починаючи з 01.07.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку державного виконавця від 05.06.2019 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 33 367 грн. 72 коп. за період з 01.07.2006 р. по 15.07.2016 р. Позивач зазначає, що на підставі ст.196 СК України вона має право на стягнення неустойки /пені/ за прострочення сплати аліментів, а тому просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 9778,50 грн.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належно, подала заяву про розгляд позову без її участі, проти заочного рішення не заперечила.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідач суду не направив та відповідно до положень ч.3 ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи.

На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Так, по справі встановлено, що батьками повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являються сторони по справі.

За рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.09.2000 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дочки в розмірі 1 / 4 частини з всіх видів заробітку, починаючи з 01.07.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист з виконання вказаного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.09.2000 року № 2-632 знаходиться на примусовому виконанні в Білоцерківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Згідно розрахунку державного виконавця від 05.06.2019 року № 175, заборгованість відповідача в період з 01.07.2006 року станом на 15.07.2016 року зі сплати аліментів становить 29 698,14 грн., а загальна заборгованість по сплаті аліментів станом на 15.07.2016 р. становить 33 367,72 грн. (а.с.8-11).

Позивач наводить свій розрахунок неустойки по аліментах, зазначаючи, що за період невиплати аліментів з 01.07.2006 року по 15.07.2016 року неустойка за прострочення сплати аліментів становить 9778,50 грн.(а.с.12-14).

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 196 цього Кодексу при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 визначено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

Отже, така відповідальність може бути застосована лише за наявності вини боржника, яку необхідно довести. Тобто, якщо заборгованість виникла з незалежних від останнього обставин (хвороба, помилка бухгалтера, фактична неможливість здійснювати виплати з інших поважних причин), пеню на неї нараховувати не можна.

В даному випадку, суд виходить з того, що наявна вина відповідача у виникненні заборгованості по аліментах в період з липня 2006 р. по липень 2016 року, включно, оскільки він був обізнаний про рішення суду щодо стягнення з нього аліментів, зобов`язаний був його виконувати самостійно, та в зазначений період нехтував своїми обов`язками і наведене відповідач не спростовує.

А тому вимоги позивача про стягнення неустойки /пені/ за прострочення сплати аліментів за період з липня 2006 р. по липень 2016 року, включно, є обґрунтованими.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань.

Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Самі такі правові висновки щодо обчислення розміру неустойки /пені/ викладені в постановах Верховного Суду України від 16.12.2015 року у справі № 6-2696цс15 та від 16.03.2016 року у справі № 6-300цс16.

Отже, з урахуванням даних заборгованості по аліментах за кожен місяць, що були надані Білоцерківським райвідділом ДВС ГТУЮ в Київській області, загальна сума пені за вказаний вище період становить 9778 грн.50 коп.

Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів у зазначеному розмірі, розрахунок пені проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.

На підставі ст.141 ЦПК України в дохід держави належить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.180, 196 СК України, ст.ст. 10,19,141,258,263,264,280-282,354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2006 року по 15.07.2016 року в сумі 9778,50 грн. (дев`ять тисяч сімсот сімдесят вісім гривень п`ятдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір в сумі 768 грн. 40коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяО. Я. Ярмола