ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року

м. Харків

справа № 640/18831/18

провадження № 22-ц/818/2507/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2019 року, ухвалене Зуб Г.А., -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивований тим, що 12 червня 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонуступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 було укладено договір №б/н згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 7116,56грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір. Свої зобов`язання за договором Банк виконав, надавши відповідачу кредитний ліміт у вказаному розмірі. Відповідачка зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 02 вересня 2018 року мається заборгованість у розмірі 12270,35грн., яка складається з: 5374,87грн. - заборгованості за кредитом; 1320,20грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 4514,79грн. - заборгованості за пенею та комісією, 500грн. - штраф (фіксована частина), 560,49грн. - штраф (процентна складова), яку Банк просить стягнути з ОСОБА_1 .

У судове засідання представник ПАТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував у повному обсязі та просив про їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2019 року в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» - відмовлено.

Не погодившись із зазначеним заочним рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Банком на підтвердження позовних вимог надано розрахунок заборгованості, копію анкети-заяви від 12 червня 2008 року, розрахунок заборгованості станом на 02 вересня 2018 року, Довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна 30 днів пільгового періоду, Умови та правила надання банківських послуг.

Натомість відповідач за час розгляду справи заперечень проти позову Банку не подавав, розмір обчисленої заборгованості не оспорював; факт укладання договору, отримання кредитних коштів, ознайомлення з Умовами та правилами, Тарифами Банку не заперечував.

Також Банк зазначив, що при укладанні договору було допущено технічну описку (помилку) та помилково зазначено дату договору 12 червня 2016 року, замість вірного 12 червня 2008 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Залишаючи позов Банку без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що Банком не надано доказів, що 12 червня 2016 року відповідачці видавалась кредитна картка та надавались кредитні кошти в розмірі 7116,56 грн., як і не надано доказів того, що відповідачем підписувалась заява -анкета, оскільки до матеріалів справи додано заяву разом з довідкою про умови кредитування, які були підписані відповідачем 12.06.2008 року.

Крім того, до позову Банком додано копію документів під назвою: «Извлечение из Условий и правил предоставления банковских услуг» (викладені не державною мовою) від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, проте не надано доказів, що саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення наданої до суду копії договору №б/н від 12.06.2008 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 12 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонуступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 було укладено договір №б/н згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 7116,56грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов`язання. Зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. (ч.ч.1,2 цієї статті)

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як зазначає Банк свої зобов`язання за договором він виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 7116,56грн. Натомість відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим за ним станом на 02 вересня 2018 року мається заборгованість у розмірі 12270,35грн., яка складається з: 5374,87грн. - заборгованості за кредитом; 1320,20грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 4514,79грн. - заборгованості за пенею та комісією, 500грн. - штраф (фіксована частина), 560,49грн. - штраф (процентна складова).

Згідно положень ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як свідчать матеріали справи Банком на підтвердження своїх вимог надано: заяву (анкету) на отримання кредиту від 12 червня 2008 року; розрахунок заборгованості за договором б/н від 12 червня 2016 року; довідку про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду; витяг з Умов та правил надання банківських послуг».

Разом з тим, заява (анкета) від 12 червня 2008 року, яка підписана ОСОБА_1 стосується інших правовідносин. Банком ставиться питання про стягнення заборгованості за договором від 12 червня 2016 року, адже у позовній заяві Банк просить стягнути заборгованість саме за кредитним договором від 12 червня 2016 року, розрахунок заборгованості стосується саме кредитного договору від 12 червня 2016 року, укладеного між Банком та ОСОБА_1 , а не 12 червня 2008 року.

Доказів того, що 12 червня 2016 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за яким надавались кредитні кошти в розмірі 7116,56грн., а також ж те, що за цим же кредитним договором у відповідача перед Банком утворилась заборгованість, останнім не надано.

Посилання Банку, що при укладанні договору було допущено технічну описку (помилку) та помилково зазначено дату договору 12 червня 2016 року, замість вірного 12 червня 2008 року колегією суддів не приймаються, оскільки в заяві (анкеті), яка надана Банком до суду зазначена дата її підписання саме 12 червня 2008 року, а тому помилки чи описки не вбачається.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суд, яке ухвалене з дотримання вимог закону.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»- залишити без задоволення.

Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2019 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 18 червня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко