Справа № 136/2547/18
провадження № 2/136/953/18
РІШЕННЯ

іменем України

"11" лютого 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала тим, що вона, ОСОБА_1, являється власником житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1. Відповідачка, ОСОБА_2, була зареєстрована у будинку з її дозволу, однак там не проживала та не проживає більше трьох років у зв'язку з чим позивач вважає, що остання втратила право на користування її житлом. Відповідач не бажає самостійно знятися з реєстрації місця проживання, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 19.12.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву.

У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін не надала, також не надала зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що згідно Свідоцтва про право власності (а.с.4), ОСОБА_1 являється власником житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1.

Згідно облікової картки об'єкта погосподарського обліку на вищевказаний житловий будинок, судом встановлено, що по-між позивача у житловому будинку зареєстровано місце проживання відповідача - ОСОБА_2 (а.с.6).

Як убачається з довідки №02-10/223 від 16.10.2018 виданої виконкомом Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, гр. ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1, але згідно даних погосподарського обліку за даною адресою не проживала та не проживає по теперішній час (а.с.5).

Позивач вказує у позові, що відповідач являється її колишньою невісткою, у зв'язку із чим була вселена до належного їй житлового будинку.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Зібрані у справі докази підтверджують обставини наведені позивачем у позовній заяві щодо невикористання відповідачем сервітуту на користування чужим житлом протягом трьох років підряд, отож наявність порушених прав позивача є очевидною, які підлягають захисту судом, у спосіб що нею обраний, тому право відповідача на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень статті 406 ч.1 п.5 ЦК України, у зв'язку з чим позов слід задовольнити у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

На підставі ст.ст.16, 319, 321 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 141, 259, 263, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП - НОМЕР_2) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 (сімсот чотири грн. 80 коп.) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко