Справа № 200/366/19
Провадження № 2о/200/3/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.,

за участю секретаря: Стрипи М.П,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Пилипенко Наталія Миколаївна, про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеною заявою.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилась спадщина. Заявник та його сестра ОСОБА_2 звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, однак постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Пилипенко Н.М. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між спадкоємцями та спадкодавцем, а саме ту обставину, що мати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною донькою ОСОБА_3 . Вказує, що не вдалося отримати копію свідоцтва про народження матері, оскільки було зроблено запит в Республіку Таджикистан, куди в 1952 році виїхали ОСОБА_3 зі своїм майбутнім чоловіком ОСОБА_5 , та де народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 мати заявника - ОСОБА_4 . Вказує, що його мати в 1971 році уклала шлюб з ОСОБА_7 , та змінила прізвище на ОСОБА_4 . У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_2 . В 1986 році, після смерті чоловіка, мати вдруге вийшла заміж за ОСОБА_10 , та в шлюбі народився ІНФОРМАЦІЯ_6 заявник. В 2011 році бабуся стала потребувати стороннього догляду, в зв`язку з чим заявник забрав її до себе, та зареєстрували місце проживання бабусі за адресою заявника - АДРЕСА_1 , де вона мешкала до кінця свого життя.

З урахуванням викладеного, заявник просить суд встановити факт того, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною донькою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 11 січня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі, та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, проти заявлених вимог не заперечує.

Заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Пилипенко Наталія Миколаївна в судове засідання не з`явилася, причини не явки не повідомила.

Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 (російською мовою - ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилася в с.Зачепилівка Харківської області, документована паспортом серія НОМЕР_1 , виданим Магдалинівським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 04.09.2002 року.

Відповідно до повторного свідоцтва про народження, ОСОБА_3 (російською мовою) народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в п. Зачепилівка Харківської області.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Шаартузькою селищною радою, ОСОБА_3 20.12.1954 року одружилася з ОСОБА_5 , та після реєстрації шлюбу взяла прізвище ОСОБА_3 .

В матеріалах справи також наявні копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з якого вбачається, що її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , а також копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , з якого вбачається, що його батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Пилипенко Н.М. від 11.12.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 в зв`язку з тим, що неможливо встановити, що ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_3 - відсутні докази родинних відносин спадкоємця з спадкодавцем.

В матеріалах справи наявний запит про надання правової допомоги, направлений начальником Соборного районного у м.Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області Хоменко Н.Н. від 09.11.2017 року, на ім`я начальника відділу запису актів цивільного стану Шаартузького району Республіки Таджикистан, щодо надання довідки про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Шаартуз.

На вказаний запит завідуючим сектору ЗАЦЧ Шаартузького району Хатлонської області Республіки Таджикистан надано відповідь від 09.02.2018 року, про те, що актовий запис народження ОСОБА_4 не знайдено.

Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п. 7 вказаної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для реалізації своїх спадкових прав.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В судовому засіданні 03.07.2019 року були опитані свідки:

- ОСОБА_19 , який пояснив, що знав ОСОБА_4 з 1972-1973 року, яка була його сусідкою по комунальній квартирі та заселилась туди разом з чоловіком та донькою ОСОБА_2 . До них постійно приїжджала бабуся ОСОБА_3 , надія називала її мамою;

- ОСОБА_23 , яка пояснила, що ОСОБА_4 була її подругою, вони проживали в одному будинку та спілкувались між собою. ОСОБА_4 розповідала про свою матір. З ОСОБА_3 свідок познайомилась на похоронах ОСОБА_4 ;

- ОСОБА_27 , яка пояснила, що заявник є її зятем, знає його з 2008 року, після смерті матері, яку звали ОСОБА_4 . Знає бабусю заявника, її звали ОСОБА_3 , спершу її до себе забрала онука ОСОБА_2 , потім - ОСОБА_1 . Бачились з бабусею кілька разів, вона в розмовах пригадувала, що ОСОБА_4 це її донька;

- ОСОБА_32 , який пояснив, що ОСОБА_1 доглядав бабусю ОСОБА_3 до її смерті . ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - це донька й мати, свідок зробив цей висновок із розмов ОСОБА_1 , який є його зятем.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 , оскільки обставини, на які він посилається в своїй заяві, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, наданими доказами, в тому числі показами свідків достовірно підтверджується перебування ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у родинних відносинах, а саме те, що ОСОБА_4 є рідною донькою ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Пилипенко Наталія Миколаївна, про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною донькою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Е.В. Женеску