СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________________
№2/760/247/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

23 серпня 2019 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Позивачів - адвоката Григоренка В.В.

представника Відповідачів - адвоката Кшевецької І.В.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

ІІ. Описова частина

В листопаді 2015 року до суду звернулися ОСОБА_8 (Позивач-1) в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 (Позивач-2), ОСОБА_3 (Позивач-3), ОСОБА_5 (Позивач-4) та ОСОБА_4 (Позивач-5) з позовними вимогами до ОСОБА_6 (Відповідач-1) та ОСОБА_7 (Відповідач-2) про відшкодування в солідарному порядку матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 643884,31 грн.

Крім того ОСОБА_9 ОСОБА_10 просила стягнути з Відповідачів солідарно компенсацію завданої моральної шкоди в сумі 50000 гривень.

Свої вимоги Позивачі мотивують наступним.

12 квітня 2015 року на 28 км автодороги Кагарлик-Стайки сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi Pajero», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 та автомобіля «Land Rover Range Rover», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 .

Як зазначено у позові, в автомобілі «Land Rover Range Rover», д/н НОМЕР_2 , під час дорожньо-транспортної пригоди перебували також неповнолітній ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Усі вони під час аварії зазнали тілесних ушкоджень.

На оплату медичних послуг Позивачам, було витрачено, як вони зазначають у позові, 43884,31 грн.

Крім того, як зазначають Позивачі, подальша експлуатація транспортного засобу «Land Rover Range Rover», д/н НОМЕР_2 , є неможливою, а ринкова вартість аналогічного транспортного засобу становить приблизно 600000 гривень.

Крім того, Позивач-1 зазначає, що внаслідок отримання тілесних ушкоджень, а особливо - її сином ОСОБА_13 , вона зазнала моральних переживань, компенсацію за яку оцінює в 50000 гривень.

Позивачі зазначають, що вина ОСОБА_11 була встановлена судовим рішенням (постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 21.10.2015). У зв`язку з тим, що ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відшкодувати завдану шкоду, як вважають Позивачі, мають саме спадкоємці померлого - його дружина та син (Відповідачі).

У зв`язку зі скасуванням постанови Кагарлицького районного суду Київської області від 21.10.2015 про закриття кримінального провадження ухвалою суду від 24.02.2016 провадження у даній справі було зупинене.

23 серпня 2018 року провадження у справі було поновлене.

Відповідачами 20 березня 2019 року наданий письмовий відзив на позов, у якому вони проти задоволення позову заперечували. Зазначили, ані ОСОБА_6 , ані ОСОБА_7 спадщину після ОСОБА_11 не прийняли, а тому не можуть відповідати за його зобов`язаннями, які виникли внаслідок заподіяння матеріальної шкоди. Тим більше, як зазначають Відповідачі, немає підстав для стягнення компенсації за моральну шкоду, оскільки Цивільний кодекс України передбачає можливості переходу таких зобов`язань у спадщину лише у тому випадку, коли така компенсація присуджена за життя спадкодавця. Крім того, Позивачі не обгрунтували жодним чином розмір компенсації за спричинену матеріальну шкоду, спричиненої пошкодженням автомобіля, а також не обгрунтували, у зв`язку з чим кожен з них претендує на таку компенсацію та в якій частині.

Відповідачі також зазначили, що на момент смерті ОСОБА_11 у його власності перебувала лише Ѕ частка у праві власності на автомобіль «Mitsubishi Pajero», д/н НОМЕР_1 , проте внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він був фактично знищений.

У судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі та їх Представник заперечували про задоволення вимог з підстав, зазначених у письмовому відзиві.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення Сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступні обставини.

За ОСОБА_3 зареєстрований на праві власності автомобіль «Land Rover Range Rover», д/н НОМЕР_2 . (а.с. 6)

За ОСОБА_11 на праві власності зареєстрований автомобіль «Mitsubishi Pajero», д/н НОМЕР_1 .

12 квітня 2015 року на 28 км +100 м автодороги Кгарлик - Стайки сталася дорожньо-транспортна пригода з участю зазначених автомобілів «Mitsubishi Pajero», д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 та автомобіля «Land Rover Range Rover», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 помер.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 21 травня 2018 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України закрито у зв`язку з його смертю. Зазначене судове рішення залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 31.07.2018.

Таким чином, судовим рішенням, яке має преюдицію, була встановлена вина ОСОБА_11 у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 21 травня 2018 року.

Встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Land Rover Range Rover», д/н НОМЕР_2 , належний ОСОБА_3 .

Зі Звіту №2932 від 01.11.2016, складеного СПД - ФОП ОСОБА_20 , про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Land Rover Range Rover», д/н НОМЕР_2 , вбачається, що він становить 870411,80 гривень і дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди. (а.с. 178-183)

Заявлені Позивачами вимоги про відшкодування вартості ремонту автомобіля обмежуються сумою 600000 гривень, що не перевищує встановленого розміру шкоди.

Крім того, в матеріалах справи наявні документальні підтвердження понесення Позивачами витрат на отримання медичних послуг в розмірі 43884,31 гривень. (а.с. 7-31)

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ч.1).

Згідно зі ст. 1231 Цивільного кодексу України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. До спадкоємця переходить обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.

Статтею 1268 Кодексу визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Встановлено, що спадкова справа після ОСОБА_11 станом на 11 березня 2019 року не заводилася.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на момент смерті ОСОБА_11 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (Том 2, а.с. 30)

Ані його дружина - ОСОБА_6 , ані його син - ОСОБА_7 на момент смерті ОСОБА_11 не були зареєстровані з ним за однією адресою (Том 1, а.с. 105, 108).

Як вбачається зі змісту ч.1 ст.1272 ЦК України спадкоємець вважається таким, що не прийняв її, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не подав заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, Відповідачі у жодний з передбачених законом способів не прийняли спадщину після смерті ОСОБА_11 , а відтак, не можуть вважатися його спадкоємцями.

З огляду на викладене Відповідачі, до яких заявлені вимоги про відшкодування збитків, є неналежними, а тому позов задоволенню не підлягає в повному обсязі.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 1166, 1167, 1188, 1231, 1268, 1282 Цивільного кодексу України , ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.У задоволенні позову відмовити повністю.

2.Судові витрати покласти на державу.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач-1: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

Позивач-2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3., зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Позивач-3: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;

Позивач-4: ОСОБА_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 ;

Позивач-5: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 ;

Відповідач-1: ОСОБА_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 ;

Відповідач-2: ОСОБА_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_8 .

Суддя: