КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-677/10
Провадження № 4-с/552/4/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2019 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря Павленко Л.М.

за участю заявника ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, державного виконавця Гречківської Ю.В., представників стягувача ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця ,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця посилаючись на те, що на виконанні Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ( далі Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області) перебуває зведене виконавче провадження, де є боржником ОСОБА_1 У ході виконання рішення суду, яким стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору та в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки чотирикімнатну квартиру 25, загальною площею 82,1 м2 за адресою м. Полтава, вул. Артема,45 описано та накладено арешт на дану квартиру. 10.12.2018 року згідно постанови призначено субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні із залученням експерта оцінювача ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» ОСОБА_6 З даною постановою та звітом проведення оцінки категорично не згоден, про існування постанови боржнику стало відомо 26 грудня 2018 року, а тому просив поновити строк на її оскарження. Звіт не відповідає вимогам встановленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оскільки оцінювачем не взято до уваги правовстановлюючий документ, технічний документ на квартиру, які також і не приєднані. Звіт проведений неіснуючого майна, оскільки на сьогоднішній день квартира має іншу площу та складається з 3-х кімнат, має самочинні перепланування. ОСОБА_1 та його сімя немає іншого житла та відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на дане нерухоме майно не може бути звернуто стягнення. Просив скасувати постанову від 10 грудня 2018 року та Звіт про незалежну оцінку майна № 844 від 17.12.2018 року, відстрочити виконання рішення суду на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», зобовязати Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області закрити зєднане виконавче провадження на підставі вищевказаного закону.

У судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_2 скаргу підтримав та пояснив, що державний виконавець ввів оцінювача в оману надавши неналежні технічні документи на квартиру, не було поставлено додаткове питання щодо проведеного перепланування, а тому оцінювач повинна була відмовити у проведенні звіту. Звіт не проведений державній реєстрації , як того вимагають норми закону. ОСОБА_1 замовлений судовому експерту висновок щодо вартості даної квартири, проведених поліпшень, який виконаний відповідно до вимог закону та є чинним. Просив задовольнити скаргу.

Державний виконавець Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області скаргу не визнала, надала суду письмові пояснення , які підтримала в судовому засіданні та пояснила, що всі дії направлені на виконання рішення суду відбувались з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Обставини на які посилається скаржник є безпідставними, просила відмовити у задоволенні скарги.

Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» ОСОБА_3 скаргу не визнав, надав відзив на скаргу та пояснив, що підстави для її задоволення відсутні. Оцінювачем досліджувалась квартира за адресою АДРЕСА_1 та у звіті відображено реальна площа квартири та кількість кімнат. Положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не можуть бути застосовані до майна на яке звертається стягнення у виконавчому провадженні, боржник має інше місце фактичного постійного проживання про що сам зазначає у заявах з якими звертається до різних судів Полтавської області. Просив скаргу залишити без задоволення.

Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» ОСОБА_4Ю скаргу не визнала з підстав викладених іншим представником та пояснила, що у матеріалах виконавчого провадження є акт державного виконавця, що підтверджує фактичне місце проживання боржника за адресою АДРЕСА_2 разом з дружиною та дітьми. Просила відмовити у задоволенні скарги.

Представник третьої особи ОСОБА_5 скаргу не визнав, надав відзив на скаргу та пояснив, що звіт проведений у відповідності до вимог закону уповноваженою особою з врахуванням зміненої загальної і житлової площі квартири, кількості кімнат, що відображено у звіті. Даний звіт не є правочином, а тому вимога щодо його скасування взагалі не може бути задоволена. ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, є власником даного нерухомого майна, даний будинок не виведений із експлуатації та відомості щодо внесення запису до відповідного реєстру про припинення права власності відсутні. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29.05.2018 року, яка набрала законної сили встановлено, що кв. 25 за адресою м. Полтава, вул.. Симона Петлюри (Артема),45 боржником ОСОБА_1 не використовується як місце постійного проживання, а тому даний факт відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Суд, заслухавши скаржника, його представника,державного виконавця та інших учасників виконавчого провадження, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2010 року по цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ в особі Полтавської філії ПАТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 05 червня 2008 року № 564 К-Ф в сумі 141663,13 долари США. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 05 червня 2008 року № 564 К-Ф у розмірі 141663,13 долари США звернути стягнення на предмет іпотеки чотирикімнатну квартиру №25, загальною площею 82,1 м2, яка знаходиться в м. Полтаві, по вул. Артема, буд. 45, за рахунок вартості якої погасити зобовязання по кредитному договору від 05 червня 2008 року № 564 К-Ф в сумі141663,13 долари США. Виселено ОСОБА_1 з квартири №25, що розташована за адресою: м. Полтава, вул. Артема, буд.45. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення набрало законної сили та звернуто до виконання.

22 липня 2016 року згідно постанови держвиконавця відкрито виконавче провадження з примусового виконання даного рішення суду.

У послідуючому були відкриті і інші виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 коштів, які постановою держвиконавця від 04 квітня 2018 року обєднані виконавчі провадження № 49450526, 3 49593569 у зведене виконавче провадження № 56112575.

Постановою держвиконавця про опис та арешт майна боржника від 27 листопада 2018 року описано та накладено арешт на кв. 25 по вул. Симона Петлюри (Артема),45 м. Полтави.

Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений станом на 07 липня 2014 року за замовленням ПАТ АБ «Укргазбанк» квартира 25 за адресою м. Полтава, вул. Артема,45 складається з 3 кімнат житловою площею 45,2 м2, загальною площею 81,5 м2.

Як встановлено в судовому засіданні, скаржником самовільно проведено перепланування нерухомого майна, яке перебуває в іпотеці та за рішенням суду на яке звернуто стягнення, хоча згідно п.3.4. іпотечного договору, що укладений між ВАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_1, такі дії що розцінюються як істотні поліпшення, іпотекодавець має право здійснювати виключно за письмовою згодою іпотеко держателя.

10 грудня 2018 року постановою головного держвиконавця Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області призначено субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», який має сертифікат, виданий 21.04.2017 року за № 364/17, виданий ФДМУ ( строк дії 21.04.2020) у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-677/10 виданого 16.11.2010 Київським районним судом.

Суду наданий журнал реєстрації вихідної кореспонденції Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області, відповідно до якого спірна постанова направлена ОСОБА_1 простою кореспонденцією 10 грудня 2018 року.

Приймаючи до уваги, що суду не надано доказів щодо отримання скаржником зазначеної постанови, тому клопотання про поновлення строку оскарження такої постанови підлягає задоволенню.

18 грудня 2018 року на адресу Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області надійшов звіт про незалежну оцінку майна № 844 виготовлений ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» .

Звіт виконаний оцінювачем ОСОБА_6, яка зареєстрована у Державному реєстрі оцінювачів № 9480 від 28 вересня 2012 року та має право здійснювати оцінку нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них. Таким чином, звіт виконаний уповноваженою особою.

До звіту приєднано, крім документів, що підтверджують повноваження оцінювача, так і фото світлини квартири, копія постанови про призначення субєкта оціночної діяльності від 10.12.2018 року з супровідним листом, витяг з інтернетсайтів щодо вартості трикімнатних квартир м. Полтави, копія постанови про опис та арешт майна від 27.11.2018 року, витяг з Держреєстру речових прав, копія технічного паспорту на спірну квартиру, який виготовлений 07.07.2014 року, копія договору купівлі-продажу від 05.06.2008 року.

Як вбачається зі змісту звіту - а.с. 13 зазначена характеристика квартири АДРЕСА_3, що складається з 3-х кімнат, загальною площею 81,5 м2 та житловою площею 45,2 м2.

Отже, посилання скаржника та представника скаржника щодо проведення оцінки не існуючого обєкта нерухомого майна є безпідставними.

Також суд приймає до уваги, що у судовому засіданні скаржник підтвердив, що він не повідомляв нікого із учасників виконавчого провадження щодо проведення самочинного перепланування, що призвело до зміни площі квартири.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скаржник достеменно знаючи про рішення суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, самочинно провів перепланування в квартирі, що призвели до зменшення кількості кімнат та як наслідок зміни площі і у послідуючому не надав відповідні документи проведення таких дій державному виконавцю чи іпотекодержателю.

Щодо порушення строків проведення експертизи, то скаржником не доведено , що постанова про призначення субєкту оціночної діяльності отримана експертним закладом саме в день її прийняття 10 грудня 2018 року, доведена до відома експерта 10 грудня 2018 року, а тому посилання щодо пропущення строків його виготовлення є необгрунтованими.

Посилання представника скаржника на порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, за ОСОБА_1 відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого за реєстраційним номером 16058133 зареєстровано право власності на нерухоме майно за адресою : Полтавській області, Чутівський район, с. Зеленівка, вул. Дружби,13.

Належних доказів щодо реєстрації припинення права власності суду не надано.

Скаржник протягом травня 2015 року звертався до Київського районного суду м. Полтави, Чутівського районного суду м. Полтави , де зазначав адресу свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_2. За цією ж адресою ним і отримуються листи, судові повістки.

Дана адреса ним вказувалась як адреса мешкання , а не адреса для направлення кореспонденції, тому заперечення останнього щодо отримання лише листування за даною адресою є неспроможними.

Та обставина, що спірне майно не використовується скаржником як місце постійного проживання підтверджується також і актом державного виконавця від 28.11.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_1 на особистому прийомі повідомив головного держвиконавця щодо місця проживання : ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно акту державного виконавця від 17 січня 2019 року встановлено, що зі слів сусідки ОСОБА_7, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 більше року в кв. 26 за цією ж адресою проживає ОСОБА_1 разом з дружиною та двома дітьми.

Відповідно до ували Київського районного суду м. Полтави від 29 травня 2018 року встановлено, що кв. 25, що за адресою м. Полтава, вул. Симона Петлюри (Артема) 45 боржником ОСОБА_1 не використовується як місце постійного проживання.

Ухвала набрала законної сили.

Таким чином, будь-які підстави, що стверджували б про порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» в судовому засіданні не встановлено.

Також згідно довідки, яка міститься у матеріалах зведеного виконавчого провадження та яка видана КП «ЖЕО №2» № 534 від 20.11.2018 року у АДРЕСА_4 жодна особа не зареєстрована.

Що стосується посилання скаржника на висновок експерта № 01-19 експертного оціночно-будівельного та будівельно-технічного дослідження квартири № 25, що розташована у житловому будинку № 45 по вулиці Петлюри Степана у м. Полтаві з наданням технічного паспорту від 29 грудня 2018 року, то боржник в ході виконавчого провадження не був обмежений у наданні такого висновку раніше, а не після проведення зазначеного звіту. Також він мав можливість надати і технічний паспорт, який би відображав реальний стан спірної квартири, проте таких дій не вчинив.

Частиною п'ятою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

У пунктах 15, 16 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» передбачено, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об'єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об'єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об'єкта оцінки.

Відповідно до пункту 52 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов'язані з об'єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Оцінювачем ОСОБА_6 при підготовці звіту про незалежну оцінку майна № 844 встановлено економічно-планувальні характеристики, район розташування оцінюваного нерухомого майна, підібрано аналоги, які мають схожу площу з об'єктом оцінки та розташовані в аналогічних з об'єктом оцінки районі міста Полтави.

Оцінка квартири здійснювалась за порівняльним підходом - розділ 7 звіту з обґрунтуванням не застосування інших підходів.

Оцінювачем наведено аналіз ринку нерухомості і аналіз інформації про продаж подібного нерухомого майна з детальним описом обраних аналогів, про що вказано у самому звіті про оцінку майна.

У судовому засіданні суду не надано доказів невідповідності вказаного звіту вимогам нормативно-правових актів та наявності у ньому недоліків й заниження вартості майна.

Також у судовому засіданні ні скаржником , ні представником скаржника не доведено процедуру та необхідність відповідно до норм діючого законодавства щодо реєстрації зазначеного звіту у Державному реєстрі.

За змістом статей 12, 33 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові ОСОБА_8 Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17 (провадження 18-18гс18).

Що стосується вимоги про відстрочення виконання рішення суду, то статтею 435 ЦПК України визначено порядок розгляду такої заяви.

Відстрочення, розстрочення виконання рішення суду не підлягає вирішенню у ході розгляду скарги на дії державного виконавця.

Що стосується зобовязання Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області закрити зведене виконавче провадження на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», то у судовому засіданні скаржником не наведено підстав для зобовязання державного виконавця вчинити такі дії.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.447-451 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Поновити адвокату ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 10 грудня 2018 року .

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд міста Полтави протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Ж.В.Кузіна

повний текст ухвали виготовлений 11 лютого 2019 року