Справа № 305/2074/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 вересня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

судді-доповідача Готри Т.Ю.,

суддів Джуги С.Д., Куштана Б.П.,

секретаря Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 26 листопада 2018 року, постановлену суддею Ємчук В.Е.,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа, виданого Рахівським районним судом за №2-531 від 07.04.2006 року таким, що не підлягає виконанню. Заяву мотивував тим, що у відділі ДВС Рахівського РУЮ на виконанні перебуває виконавчий лист №2-531 від 07.04.2006 року про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди шляхом знесення недобудованої літньої кухні, в користуванні ОСОБА_2 власної земельної ділянки. У цьому виконавчому листі зазначено, що рішення Рахівського районного суду від 24.11.2005 року в цілому набрало законної сили. Однак, це не відповідає дійсності, оскільки постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 02.03.2006 року змінено рішення Рахівського районного суду від 24.11.2005 року та постановлено : «Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , виконкому Водицької сільської ради про визнання незаконним рішення виконкому та визнання недійсним свідоцтва про право власності на будівлю в с.Водиця та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови». Таким чином, виконавчий лист, який перебуває на виконанні у відділі ДВС Рахівського РУЮ, виданий на підставі рішення суду від 24.11.2005 року, яке не набуло законної сили, а тому вважає, що такий виконавчий лист не підлягає виконанню, оскільки повинен був видаватися на підставі постанови Апеляційного суду Закарпатської області від 02.03.2006 року.

Окрім цього, у заяві вказував і на те, що він не являється власником майна по АДРЕСА_1 , оскільки відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.11.2004 року власником зазначеного житлового будинку є ОСОБА_4 , що стверджує довідкою від 16.11.2009 року №944. Зазначав, що у його власності жодного нерухомого майна, жодних перешкод з його боку ОСОБА_2 не чиниться, оскільки ним на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2 , не проводилися ніякі будівельні роботи і не зрозуміло яку саме недобудовану літню кухню мається на увазі. В справі, на підставі якого видано виконавчий лист, він брав участь як представник за дорученням ОСОБА_4 , і відповідно жодних зобов`язань він, ОСОБА_1 , не має. За наведених обставин просив суд заяву задовольнити.

Ухвалою Рахівського районного суду від 26 листопада 2018 року заяву задоволено частково.

Визнано виконавчий лист, виданий Рахівським районним судом Закарпатської області №2-531 від 07.04.2006 року таким, що не підлягає виконанню в частині зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди, шляхом знесення недобудованої літньої кухні, в користуванні ОСОБА_2 власної земельної ділянки.

У задоволенні інших вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначену ухвалу, як незаконну та необґрунтовану, і прийняти нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви. Вказував на те, що суд унеможливив виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Тобто, після вирішення справи судом та видачі виконавчого листа, суд на стадії виконання відмовив у задоволенні його позовних вимог до ОСОБА_1 про усунення перешкод. Хоча з матеріалів справи вбачається, що самочинне будівництво літньої кухні на земельній ділянці ОСОБА_2 вчинялося саме ОСОБА_1 , а не його мамою ОСОБА_4 , яка на той час проживала за кордоном.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_2 та його представника адвоката Поповича В.І., які апеляційну скаргу підтримали, представника ОСОБА_1 Поштак Ю.С., яка апеляційну скаргу не визнала, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 07.04.2006 року Рахівським районним судом Закарпатської області було видано виконавчий лист №2-531 на виконання рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 24.11.2005 року, що набрало законної сили, яким, зокрема, зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоду, шляхом знесення недобудованої літньої кухні, в користуванні ОСОБА_2 власної земельної ділянки (т.1 а.с.185).

Визнаючи зазначений виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню в частині зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоду, шляхом знесення недобудованої літньої кухні, в користуванні ОСОБА_2 власної земельної ділянки, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 у даній справі був лише представником ОСОБА_4 і відповідно жодних зобов`язань не має. Зі змісту рішення Рахівського районного суду від 24 листопада 2005 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 2 березня 2006 року, на підставі яких було видано виконавчий документ, ОСОБА_1 ніколи не був власником земельної ділянки, що була предметом як первісного, так і зустрічного позову. Також у цих рішеннях немає жодних даних про те, що саме ОСОБА_1 вчиняв будь-які перешкоди у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_2 А тому суд вважав, що обов`язок ОСОБА_1 як боржника у даному виконавчому провадженні відсутній.

Проте, колегія суддів із висновком суду першої інстанції погодитись не може, оскільки такого суд дійшов з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак, підстави передбачені зазначеною нормою закону для визнання виконавчого листа №2-531 від 07.04.2006 року таким, що не підлягає виконанню, в даному випадку відсутні.

Постановляючи спірну ухвалу, суд першої інстанції вдався до переоцінки доказів у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , 3-ї особи Рахівського районного відділу земельних ресурсів про визнання державного акту на право приватної власності на землю недійсним та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , виконавчого комітету Водицької сільської ради про визнання незаконним рішення виконкому, визнання недійсним свідоцтва про право власності на будівлю та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, - що не передбачено законом, і фактично унеможливив виконання рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 24.11.2005 року, що набрало законної сили, в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , як відповідача, а не представника ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, що не передбачено статтею 432 ЦПК України.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції у відповідності до ст.374 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням з цього питання нової ухвали, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.374, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 26 листопада 2018 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді