КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9505/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Миколаєць І.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Оніщука М.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 травня 2019 року,

встановив:

у липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив суд усунути йому перешкоди у користуванні та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14 травня 2019 року позовну заяву було залишено без розгляду. Також судом було вирішено питання про залишення без розгляду заяви про відвід.

Не погоджуючись із ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву та заяву про відвід судді без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк для звернення до суду із заявою про відвід та повторно не з`явився в судове засідання, будучи обізнаним про час та місце розгляду справи.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

У своїй апеляційній скарзі представник позивача посилався на те, що судом першої інстанції було залишено позовну заяву без розгляду з підстав повторної неявки без урахування того, що справа була призначена до розгляду без виклику осіб, а також зазначав, що питання про залишення відводу без розгляду було вирішене вже після залишення без розгляду позовної заяви, що суперечить вимогам процесуального закону. Однак. такі доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, з вказаним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду у липні 2017 року. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 04 вересня 2017 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 05 квітня 2018 року.

В судовому засіданні 05 квітня 2018 року судом було ухвалено продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с.75,76). Разом з тим, ухвалою Святошинського районного суду від 10 жовтня 2018 року за клопотанням відповідача розгляд справи вирішено проводити з викликом учасників справи в судовому засіданні 20 березня 2019 року.

20 березня 2019 року представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою позивача та необхідністю додаткового часу для ознайомлення з матеріалами справи адвокатом, що свідчить про обізнаність позивача про призначене на 20 березня 2019 рок судове засідання (а.с.125). Вказане клопотання судом було задоволено та відкладено розгляд справи на 14 травня 2019 року.

В судове засідання 14 травня 2019 року представник позивача, повідомлений про час та місце розгляду справи під час ознайомлення з матеріалами справи (а.с.137), повторно не з`явився.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, судом першої інстанції було зроблено вірний висновок про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що 14 травня 2019 року представником позивача ОСОБА_3 було подано до суду заяву про відвід судді. У поданій заяві представник зазначав, що під час ознайомлення з матеріалами справи ним було виявлено, що протокол автоматизованого розподілу справи між суддями від 04 липня 2017 року не відповідає встановленим до нього вимогам, що свідчить про порушення порядку визначення судді для розгляду справи.

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Частиною 2 даної статті встановлено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Матеріали справи свідчать про те, що провадження у справі було відкрито судом 04 вересня 2017 року, про що позивач був обізнаний, тоді як із заявою про відвід його представник до суду звернувся у травні 2019 року.

Посилання представника позивача у своїй апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що він дізнався про автоматизований розподіл справи між суддями, який, на його думку, був проведений із порушенням норм чинного законодавства лише під час ознайомлення з матеріалами справи 10 травня 2019 року, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки належним чином обґрунтованого клопотання про поновлення строку на звернення до суду із заявою про відвід позивачем до суду подано не було.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що непослідовне зазначення судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про залишення без розгляду позовної заяви та залишення без розгляду заяви про відвід, на правильність висновків суду не впливає, оскільки з протоколу судового засідання від 14 травня 2019 року вбачається, що судом в першу чергу було вирішено питання відводу, після чого ухвалено залишити позов без розгляду.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, ухвала була постановлена судом першої інстанції при дотриманні норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 12 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді