Справа № 646/7988/18
№ провадження 2-о/646/18/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.19 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі Коммунаровій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ ДРАЦС по Слобідському та Основ`янському районах у м.Харкові, про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, в якій просить: встановити факт народження нею дитини жіночої статі ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Харкові. Заява вмотивована необхідністю реєстрації дитини і наявністю відмови відділом реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки остання народилась поза закладом охорони здоров`я.

Заявник ОСОБА_1 та її представник - адвокат Калиниченко О.В., в судове засідання не з`явилися. Через канцелярію суду надійшла заява від представника Заявника про підтримку ними вимог заяви, які просили задовольнити і провести судовий розгляд даної справи у їх відсутність.

Заінтересована особа Відділ ДРАЦС по Слобідському та Основ`янському районах у м.Харкові у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відділ ДРАЦС по Слобідському та Основ`янському районах у м.Харкові явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 на день звернення із зазначеною заявою у зареєстрованому шлюбі не перебуває.

В обґрунтування поданої Заяви Заявник - ОСОБА_1 посилається на те, що не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, визначені у п.2 частини 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 №3307/5), зокрема: висновку медичної консультаційної комісії про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я.

Як, зазначає Заявник, народження дитини вдома - поза закладом охорони здоров`я, та не можливість отримати документи, що підтверджують даний факт поза закладом охорони здоров`я уможливлює проведення державної реєстрації дитини.

Встановлення факту народження дитини, Заявнику необхідно для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29.09.2015 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 19.08.2006 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1624 - розірвано.

26 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до відділу реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою про проведення державної реєстрації народження дитини.

Згідно листа від 26.10.2018 (№4424/15.3-04-04) ВРАЦС по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 у проведені державної реєстрації народження дитини було відмовлено, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не було подано висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я.

Вказаним листом Заявника повідомлено, що відповідно до п.2 частини 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 №3307/5) підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є:

а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9.

02 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації по підтвердженню факту народження своєї дитини -дочки, що мало місце 05 червня 2018 р. поза закладом охорони здоров`я.

Згідно Листа від 02.11.2018 (№02-03-12/1437) Управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, відділ з питань спец перевірок та фармації в підтвердженні факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я Заявник, звернувшись до заінтересованої особи стосовно реєстрації народження дитини, отримала відмову у зв`язку з тим, що вирішення даного питання не входить до компетенції Комісії, враховуючи, що на день звернення останньої в Комісію вік її дитини становить чотири місяці і три тижні.

Вказаним листом Заявника було повідомлено, що відповідно до п.4 Постанови КМУ від 09.01.2013 №9 «Про затвердження порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я» дослівно: «…заявник не пізніше одного тижня ймовірного дня народження дитини поза закладом охорони здоров`я, факт народження якої потребує підтвердження, подає Комісії такі документи….».

Згідно Медичної довідки лікарсько-консультативної комісії КНП`МДКЛ №24 ХМР про огляд дитини, яка народилася поза закладом охорони здоров`я від 11 жовтня 2018 року (№196/3) дитину, яку народила ОСОБА_1 , було взято на облік у закладі охорони здоров`я.

Згідно вказаної довідки від 11 жовтня 2018 року №196/3 дитина здорова.

Згідно медичної довідки №3 від 11.10.2018 про перебування дитини під наглядом лікувального закладу виданої 11 жовтня 2018 року КНП Міською Дитячою Клінічною Лікарнею №24 ХМР: прізвище, ім`я, по батькові ново родженого ОСОБА_3 ; дата взяття на облік дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , рік місяць, число народження (зі слів матері) ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання матері: АДРЕСА_1 ; місцезнаходження жіночої консультації, у якій жінка перебувала під наглядом: м.Харків, проспект Героїв Сталінграду, 23А; дата взяття на облік в жіночій консультації: 19 січня 2018 року, термін вагітності 21 тиждень.

Так, згідно Направлення виданого КУОЗ Міська клінічна лікарня №19 від 13.02.2018 ОСОБА_1 направлялась в пологовий будинок №6 від ОПБ та раніше, під час вагітності, до пологів, остання перебувала на лікарняному обліку у КУОЗ Міська клінічна лікарня №19.

Згідно висновку судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи №103-43-2019 від 28.02.2019, проведеної експертами Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, ОСОБА_1 може бути біологічною матір`ю дитини жіночої статі ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у місті Харкові, Харківської області, Україна з вірогідністю 99,9%.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

За змістом ч. 1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно із частиною першою статі 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ч. 3 ст. 144 СК України, реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.

Відповідно до ч. 1 ст. 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їх згодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 146 СК України, ім`я дитини визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 СК України, по батькові дитина визначається за іменем батька.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно з Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 реєстрацію народження фізичної особи з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, власного імені та по батькові проводять державні відділи реєстрації актів цивільного стану районних, у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції, а також виконавчі органи сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, про що видається відповідне свідоцтво.

Вказаними Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, визначені підстави для державної реєстрації народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цих правилах, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

У контексті положень п. 5 ч. 2 ст. 234, п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 49 Цивільного кодексу України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до СК України та ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть.

Відповідно до ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

У відповідності до вимог ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України 2004 року, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорювання батьківства» (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/01, &aон;ати;34, від 7 травня 2009 року).

Як, встановлено судом, крім зазначених вище обставин, факт народження ОСОБА_1 . дитини жіночої статі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Харкові, Харківської області, Україна, підтверджується вказаним висновком судово-медичної експертизи, складає величину ймовірності не менш ніж 99,9%;що за вимогами Другого Міжнародного Симпозіуму з Ідентифікації людини-біологічне батьківство вважається доведеним.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався Заявник, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, за наведених обставин у інший спосіб, крім як за рішенням суду, факт народження дитини не можливо зареєструвати, а тому з метою захисту прав і свобод громадян України, є необхідність у встановленні вказаного факту судом, оскільки іншим чином зареєструвати народження дитини неможливо, законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, що надає можливість отримати громадянам України свідоцтво про народження їх дитини, виданого державним органом України у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог заяви повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 293, 294, 315, 317, 352, 354-355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення: громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , народила ІНФОРМАЦІЯ_1 дитину жіночої статі - ОСОБА_3 , у місті Харкові Харківської області, Україна.

Встановити порядок виконання рішення суду таким чином, що це рішення, після набрання ним законної сили є підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області державної реєстрації народження дитини жіночої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Харкові, Харківської області, Україна, і підставою для зазначення в актовому записі про народження, в графі «матір» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а зазначення запису в графі «батько» слід вчинити відповідно до положення абзацу другого частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Суддя: Єжов В.А.