Провадження№2-о/235/710/19
Справа №235/5243/19
Р І Ш Е Н Н Я
11 вересня 2019 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
в складі: головуючого судді Величко О.В.
при секретарі - Григор`євої С.В.
за участю представника заявника ОСОБА_1
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Мирноградська міська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-
Заявник ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування своєї заяви вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та двох земельних ділянок. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті сина, оскільки її чоловік помер в 1995 році. З 19.04.2016 року по день смерті сина вона постійно проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки за станом здоров`я син потребував сторонньої допомоги та догляду. При зверненні до нотаріуса отримала відмову, тому змушена звернутися до суду. Тому просить встановити постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , з 19.04.2016 року по час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В судовому засіданні заявниця підтримує заявлені вимоги.
Представник заінтересованої особи Мирноградської міської ради Донецької області в судове засідання не з`явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, надали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника (а.с.52).
Свідок ОСОБА_4 пояснила в суді, що разом із заявницею працюють на підприємстві та вона знає, що разом з заявницею за адресою: АДРЕСА_2 проживав її син ОСОБА_3 , так як останній час перед смертю він хворів, мати його доглядала, вони вели сумісне господарство.
Свідок ОСОБА_5 пояснила в суді, що заявниця- сусідка, яка проживала разом з сином ОСОБА_3 Син захворів, мати його доглядала, він проживав з матір`ю до своєї смерті.
Суд, вислухавши заявницю, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного.
Згідно копії паспорту заявниці НОМЕР_1 від 28.10.1997 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.4).
Згідно свідоцтва про народження сина заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_6 , ОСОБА_2 ( а. с. 6).
Згідно копії паспорту сина заявниці НОМЕР_2 від 10.10.2002 року, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому зазначена реєстрація за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).
Згідно свідоцтва про смерть від 11.06.2018 року, виданого Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 43 років, місце смерті: м.Мирноград (а.с.10).
Згідно акту №270 від 29.07.2019 року та довідки, складених Координаційним комітетом органів самоорганізації населення міста Мирнограда, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично не проживав за вказаною адресою з 19.04.2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , а проживав у ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.25,27).
Згідно свідоцтва про смерть № НОМЕР_3 ОСОБА_6 (чоловік заявниці) помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 50 років (а.с.12).
Згідно листа приватного нотаріусу Мирноградського міського нотаріального округу Шиманського Є.І. від 26.07.2019 року після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкова справа не заводилася (а.с.22).
Таким чином, судом встановлено, що син заявниці ОСОБА_3 з 19.04.2016 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав у матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується актом (а.с.25), довідкою з місця мешкання (а.с.27), поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в суді.
Мета звернення заявниці до суду з вказаною заявою- прийняття спадщини після смерті сина.
Згідно договорів купівлі-продажу ОСОБА_3 мав на праві власності житловий будинок та дві земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14-16).
Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до абз. 3 п. 3 розяснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.
Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця про- живав разом із цим спадкодавцем. ; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт проживання заявниці ОСОБА_2 разом зі своїм сином ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 на момент смерті останнього, інших спадкоємців як встановлено в судовому засіданні не мається, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273,293,294,315 ЦПК України, суд,
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , з 19.04.2016 року по час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12.09.2019 року.

Суддя: