Справа № 201/6546/19
Провадження № 2о/201/137/2018
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у цивільній справі

07 червня 2019р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 (заінтересована особа Соборний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) про встановлення факту помилки в актовому записі № 2123 від 08.08.1969р. та внесення змін до нього,

В С Т А Н О В И Л А:

05.06.2019р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 (заінтересована особа Соборний районний у м. Дніпрі відділ ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області) про встановлення факту помилки в актовому записі № 2123 від 08.08.1969р. та внесення змін до нього, яка була передана у провадження судді Ткаченко Н.В.

Ознайомившись із матеріалами заяви, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Стаття 315ЦПК України визначає перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження.

Зі змісту ч.2 ст.315 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вказана стаття не передбачає можливості розгляду в порядку окремого провадження справ про встановлення факту помилки в актовому записі в частині національності, а також ст. 319 ЦПК України не передбачено зобов`язання органів державної реєстрації актів цивільного стану вносити зміни до актового запису.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у листі Верховного Суду України від 01.01.2012р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», не можуть бути встановлені в судовому порядку факти належності до певної національності.

29.05.2019р. Великою Палатою Верховного Суду винесена постанова у справі № 398/4017/18 (провадження № 14-215цс19) в якій зазначено, що національна належність особи, є актом її особистого самовизначення і жодним чином не впливає на публічно-правові відносини такої особи з державою.

Таким чином, встановлення факту помилки в актовому записі позивачки в частині національності не породжує для неї юридичних наслідків, адже від встановлення цього факту не залежить виникнення, зміна або припинення у заявниці її особистих майнових прав.

Крім того, в своїй постанові від 29.05.2019р. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що роз`яснення, наведені у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 07.07.1995р. «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» (на яку заявниця посилається в своїй заяві) щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, не відповідають чинному законодавству України, яким зазначення національності особи в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про ДРАЦС не передбачено. З огляду на те, що вищевказана Постанова Пленуму Верховного Суду була прийнята понад 20 років тому, до прийняття Конституції України та чинних ЦК України, Сімейного кодексу України, ЦПК та КАС України, то надані в ній роз`яснення не відповідають чинному законодавству України і не можуть братися до уваги.

Враховуючи, що в порядку окремого провадження встановлення факту помилки в актовому записі саме в частині національності не передбачено, то на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України вважаю за можливе відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Соборний районний у м. Дніпрі відділ ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області) про встановлення факту помилки в актовому записі № 2123 від 08.08.1969р. та внесення змін до нього.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122, ст. ст. 210, 293 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А :

У відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Соборний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) про встановлення факту помилки в актовому записі № 2123 від 08.08.1969р. та внесення змін до нього відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.