РІШЕННЯ
іменем України

Справа № 285/2695/19
провадження у справі № 2/0285/1012/19
09 вересня 2019 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі головуючої судді Заполовської Т.Г.,
за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.
за участі представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Новоград-Волинська КЕЧ району, про визнання недійсним наказу про приватизацію та скасування свідоцтва про право власності на житло,
ВСТАНОВИВ:
Позивач у липні 2019 року звернувся до суду та, уточнивши позовні вимоги, просив визнати недійсним наказ від 30.07.1997 року № 67 Новоград-Волинської КЕЧ району в частині передачі ОСОБА_5 та членам його сім`ї: дружині ОСОБА_4 , сину ОСОБА_2 у спільну сумісну власність квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати свідоцтво про право власності на житло, видане на ім`я ОСОБА_3 та членів його сім`ї: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 30.07.1997 року.
Свої вимоги мотивував тим, що у червні 2019 року військова частина, де проходить службу позивач, звернулася до МБТІ та отримала інформацію, що за позивачем ОСОБА_2 зареєстроване право власності на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 30.07.1997 року. Так позивач з`ясував, що він брав участь у приватизації батьківської квартири. Однак з 01.08.1994 року по 02.09.1998 року позивач був курсантом ОІСВ м. Одеса, у зв`язку із чим він фактично не проживав за вказаною адресою та не надавав згоди на її приватизацію. Тому наказ № 67/С від 30.07.1997 року Новоград-Волинської КЕЧ району, на підставі якого видане оспорюване свідоцтво, виданий з порушенням вимог закону, оскільки не була отримана письмова згода всіх повнолітніх членів сім`ї. Видача свідоцтва про право власності на квартиру обмежило право позивача на поліпшення житлових умов та реалізацію в майбутньому права на приватизацію, оскільки він позбавлений можливості в теперішній період часу встати на квартирну чергу за місцем проходження військової служби. З метою захисту своїх прав змушений звернутись до суду.
У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові. Просила задовольнити у повному розмірі.
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не прибули. В заявах позовні вимоги визнали повністю, не заперечували проти задоволення уточнених позовних вимог. Справу просили розглядати без їх участі (а.с. 28-29).
Представник третьої особи Новоград-Волинської КЕЧ району також не прибув у судове засідання. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв, клопотань не надійшло.
Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.07.1997 року співвласниками квартири АДРЕСА_2 (а.с. 14-15) є позивач ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; свідоцтво видане згідно з наказом № 67/с від 30.07.1997 року Новоград-Волинської КЕЧ району.
Відповідно до копії технічного паспорту вказана квартира має дві кімнати, загальна житлова площа 51,1 кв.м. (а.с. 8-9).
Позивачем долучено до матеріалів справи копію наказу № 67 начальника Новоград-Волинської КЕЧ району від 30.07.1997 року про приватизацію квартир житлового фонду, згідно тексту якого від наймачів, зокрема ОСОБА_3 , який проживає в квартирі АДРЕСА_2 , надійшли заяви на приватизацію квартир, які використовуються ними та членами їх сімей на умовах найму. Мешканці цих квартир мають право на приватизацію в особисту власність, тому прохання вказаних наймачів необхідно задовільними (а.с. 38-39).
Також згідно витягу з особової справи позивач майор ОСОБА_2 у період з 01.08.1994 року по 02.09.1998 року був курсантом ОІСВ м. Одеси (а.с. 16).
При вирішенні справи суд керується наступними нормами права.
Приватизацією є відчуження квартир (будинків), квартир у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень державного житлового фонду на користь громадян України.
Порядок приватизації квартир, що відносяться до державного житлового фонду, регулюється Законом України № 2482-XXII від 19 червня 1992 року "Про приватизацію державного житлового фонду"(далі Закон № 2482-XXII) та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за № 109/17404 (далі Положення).
Згідно зі ст. 8 Закону № 2482-XXII та пп. 13, 15 Положення, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.
Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.
Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).
Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.
Отже, відповідно до вимог Закону № 2482-ХХІІ та Положення здійснення дій щодо приватизації житла є виключною компетенцією органу приватизації, яким у межах даних правовідносин є третя особа Новоград-Волинська КЕЧ району.
Також відповідно до положень ст. Закону № 2482-ХХІІ наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації.
Одночасно стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Отже, вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорювань право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнані права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Як роз`яснено у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Залучені позивачем відповідачі не мали повноважень видавати та не видавали оспорювані наказ № 67 від 30.07.1997 року та свідоцтво про право власності на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та позивача ОСОБА_2 , тому у суду відсутні підстави стверджувати, що порушення прав позивача (право позивача на поліпшення житлових умов і реалізацію у майбутньому права на приватизацію) сталося внаслідок дій відповідачів.

Крім того, суд позбавлений можливості перевірити позицію відповідача, що ним не було надано письмової згоди на приватизацію спільної квартири, оскільки позивачем не надано на дослідження первинних документів, які були використані органом приватизації Новоград-Волинською КЕЧ району при винесенні наказу про надання дозволу на приватизацію квартири.

Таким чином, позивач звернувся з позовом до неналежних відповідачів.

Твердження позивача, що йому не було відомо про приватизацію квартири, не мають юридичного значення для вирішення справи, однак суд вважає, що позивач дещо лукавить, стверджуючи таке, оскільки навіть у його паспорті міститься відмітка про використання права на безоплатну приватизацію житла.

Отже, судом встановлено безпідставність позовних вимог, тому вони не підлягають задоволенню повністю.

Оскільки позивач користується пільгами, встановленими для учасників бойових дій (а.с. 17), тому судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись статтями 4, 10-12, 76-82, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Новоград-Волинська КЕЧ району, про визнання недійсним наказу № 67 від 30.07.1997 року в частині передачі ОСОБА_3 та членам його сім`ї: дружині ОСОБА_4 , сину ОСОБА_2 у спільну сумісну власність квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та скасування свідоцтва про право власності на житло від 30.07.1997 року відмовити повністю.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційний розгляд справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Дата складення повного тексту рішення 19.09.2019 року.

Головуюча Т.Г. Заполовська