Постанова

Іменем України

19 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 760/29793/18

провадження № 61-11003св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (судді-доповідача), Зайцева А. Ю., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - П'ята Київська державна нотаріальна контора,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року у складі судді Сушко Л. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, третя особа - П`ята Київська державна нотаріальна контора, та просила суд визнати за нею право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, третя особа - П`ята Київська державна нотаріальна контора та призначено підготовче судове засідання.

Не погодившись з цією ухвалою, ОСОБА_3 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просила суд скасувати оскаржену ухвалу з підстав непідвідомчості спору суду цивільної юрисдикції.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року повернуто особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на ухвалу, що не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду (пункт 4 частина п`ята статті 357 ЦПК України).

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У червні 2019 року на адресу Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від ОСОБА_3 надійшла касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просила оскаржену ухвалу скасувати та передати справу на новий розгляд до Київського апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована зокрема тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ухвала Київського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

10 червня 2019 року вказана справа передана судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 11 червня 2019 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.

Фактичні обставини справи

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, третя особа - П`ята Київська державна нотаріальна контора, та просила суд визнати за нею право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, третя особа - П`ята Київська державна нотаріальна контора та призначено підготовче судове засідання.

Не погодившись з цією ухвалою, ОСОБА_3 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просила суд скасувати оскаржену ухвалу з підстав непідвідомчості спору суду цивільної юрисдикції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року повернуто особі, яка її подала, як таку, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини другої статті 352 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього кодексу.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку, зокрема, ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, якщо вона постановлена з порушенням правил підсудності.

Питання цивільної юрисдикції врегульовані у главі 2 «Цивільна юрисдикція» розділу І «Загальні положення» ЦПК України, що розмежовує предметну та суб`єктну юрисдикцію (§ 1); інстанційну юрисдикцію (§ 2) та територіальну юрисдикцію (підсудність) (§ 3).

З назви § 3 глави 2 «Цивільна юрисдикція» розділу І «Загальні положення» ЦПК України можна встановити, що процесуальний закон ототожнює поняття «територіальна юрисдикція» та «підсудність». Тому пункт 8 частини першої статті 353 ЦПК України слід розуміти як такий, що передбачає можливість оскарження в апеляційному порядку окремо від рішення суду щодо суті спору ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі лише з підстав порушення цим судом правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 442/4490/18 (провадження № 14-158цс19).

Встановлено, що ОСОБА_3 подала до суду апеляційну скаргу на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року з підстав непідвідомчості спору суду цивільної юрисдикції, а не з підстав порушення судом правил територіальної юрисдикції (підсудності).

У зв`язку з цим апеляційний суд обґрунтовано повернув апеляційну скаргу ОСОБА_3 на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України як таку, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржену ухвалу суду апеляційної інстанцій - без змін, оскільки підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

В. П. Курило