Номер провадження: 22-ц/813/3354/19
Номер справи місцевого суду: 509/4283/17
Головуючий у першій інстанції Кириченко П. Л.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Сегеди С.М., Цюри Т.В.

за участю секретаря - Ющак А.Ю.

Прокурора - Харітонова О.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Кароліно-Бугазьської сільської ради Овідіопольського району Одеської області на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 червня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Кароліно-Бугазьської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

встановила:

ПРОЦЕДУРА:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом вказуючи на те, що 29 липня 1997 року за договором оренди земельної ділянки, укладеним між сторонами, їй передано в користування, як фізичній особі - підприємцю, земельну ділянку для експлуатації та обслуговування торгівельного кіоску з торгівлі продовольчими товарами в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,01 га. Позивачка просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, оскільки тривалий час добросовісно, відкрито та безперервно користувалась спірним майном.

Рішенням Овідіопольського районного суду м.Одеси від 23 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Судом визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на нежитлове приміщення загальною площею 31,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на земельній ділянці площею 0,155 га, знаходиться у фактичному користуванні.

Не погодившись із вищевказаним рішення суду, 08.01.2019 року прокуратура Одеської області звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити (а.с.84-90).

Ухвалою судді Одеського апеляційного суду від 06 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Кароліно-Бугазьської сільської ради Овідіопольського району Одеської області на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 червня 2018 року (а.с.102-105).

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином.

В силу ст. 372 частини 2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за її відсутності.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

В апеляційній скарзі прокуратура Одеської області зазначає, що рішення суду підлягає скасуванню оскільки воно винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки. Суд формально підійшов до встановлення обставин справи, що є наслідком винесення незаконного та необґрунтованого рішення та такою, що підлягає скасуванню.

При цьому посилається на те, що:

- прокурор участі у розгляді справи судом першої інстанції не приймав.

- Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області не було залучено до участі у вправі.

- судом першої інстанції визнано право власності за набувальною давністю за відсутності належних доводів.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙЦНОГО СУДУ

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачка набула право власності за набувальною давністю на спірну земельну ділянку, оскільки ОСОБА_1 тривалий час відкрито та добросовісно користувалась нерухомим майном.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно положенню ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.2 ст.2 ЦК України, одним з учасників цивільних відносин є держава України, яка згідно зі ст.ст.167, 170 ЦК України набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Зокрема, відповідно до вимог ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересі держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. А також у разі відсутності такого органу.

Відповідно п.3 ч.6 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» під час здійснення представництва інтересів держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом іншої особи.

Таким чином, приймаючи до уваги наявні порушення інтересів держави, які полягають в тому, що визнання за відсутності законних підстав в судовому порядку права власності на самочинно реконструйований об`єкт порушує встановлений державою порядок набуття права власності на майно та земельні інтереси держави в особі Кароліно-Бугазької сільської ради Овідіопольського району Одеської області та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, якими не вживаються заходи щодо захисту державних інтересів, направлених на оскарження незаконного судового рішення, та є підставою для представництва прокуратурою інтересів держави у даній справі.

Крім цього, виходячи з положень ст.1 п.5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування» Кароліно-Бугазька сільська рада Овідіопольського району Одеської області наділена правом представляти інтереси і приймати рішення від імені територіальної громади, в тому числі розпоряджатися майном. При цьому, вона повинна діяти доцільно, економно. Ефективно та в інтересах територіальної громади.

Проте, незважаючи на порушення інтересів територіальної громади і держави, відповідач Кароліно-Бугазька сільська рада Овідіопольського району Одеської області не заперечувала проти задоволення позову, участі свого представника у справі не забезпечила, рішення суду першої інстанції не було оскаржено, що свідчить про її бездіяльність.

Більш того, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції передчасно визнав право власності за ОСОБА_1 за набувальною давністю на самочинно реконструйований торгівельний павільйон, будівництво якого здійснено за відсутності належних дозволів та не прийнято в експлуатацію.

Крім цього, ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з вимогою визнання права власності на самочинно реконструйований торгівельний павільйон (а.с.1-4) та у подальшому визнати право власності на цей же самочинно реконструйований торгівельний павільйон за набувальною давністю.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Зазначені вимоги Закону свідчать про те, що всі об`єкти нерухомого майна після завершення будівництва підлягають прийняттю до експлуатації, державній реєстрації та лише після цього особа набуває право власності на неї.

В той же час, приписами ст..344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Таким чином, для набуття права власності за давністю володіння необхідно дотримання таких умов: володіння є добросовісним, тобто особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності, володіння є відкритим, тобто особа не приховувала факт знаходження майна в її володіння, та безперервним, тобто якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Зі змісту ст.344 ЦК України випливає, що позивач як володілець майна протягом всього часу володіння ним має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, що він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, що не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, або на майно, що придбано добросовісним набувачкм і у витребуванні якого власнику було відмовлено.

Таким чином, добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном.

Проте, судом першої інстанції наведені норми цивільного законодавства залишено поза увагою, через що визнано право власності за набувальною давністю на самочинно реконструйований торгівельний павільйон без законних на те підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі договору від 27.07.1997 року надано у тимчасове користування земельну ділянку площею 100 кв.м. для розміщення торгівельного ларька, а 30.04.2008 року укладено додаткову угоду. Згідно п.1.3 на орендованій земельній ділянці знаходиться торгівельний кіоск. Збудований орандарем ОСОБА_1 проте, доказів набуття відповідно до закону позивачем не надано, а судом першої інстанції їх не встановлено.

З врахуванням зазначеного, суд першої інстанції порушив вимоги матеріального та процесуального права, що в силу ст.376 ч.1 п.4 ЦПК України являється підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового, про відмову в задоволенні заявлених вимогах за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.367, 368, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія, -

постановила:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Кароліно-Бугазьської сільської ради Овідіопольського району Одеської області - задовольнити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 червня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволені позову ОСОБА_1 до Кароліно-Бугазьської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь прокуратури Одеської області (р/р 0564 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, ) за подачу апеляційної скарги судовий збір в сумі 960 гривень

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.09.2019 року.

Головуючий Л.А.Гірняк

Судді: С.М. Сегеда

Т.В.Цюра