ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 681/1326/18
Провадження № 22-ц/4820/341/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

за участю учасників справи: представника апелянта ОСОБА_4, представника позивача адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства «Укрпошта» на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 3 грудня 2018 року (суддя Горгулько Н.А.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до акціонерного товариства «Укрпошта» про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_6, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що наказом директора Хмельницької дирекції «Укрпошта» №2733к від 30.11.2017 р. її було прийнято на роботу учнем оператора поштового зв'язку ВПЗ Котелянка Полонського району ЦПЗ №3, а в подальшому наказом директора Хмельницької дирекції «Укрпошта» №2929к від 14 грудня 2017 року присвоєно кваліфікацію оператора поштового зв'язку 3 класу. 15.12.2017 р. наказом директора Хмельницької дирекції «Укрпошта» №2944к її було прийнято на роботу на посаду начальника відділення поштового зв'язку Котелянка Полонського району 5 група.

Наказом директора Хмельницької дирекції «Укрпошта» від 20.07.2018 р. №1785к її було звільнено з посади начальника відділення поштового зв'язку Котелянка Полонського району 5 група та за сумісництвом листоноші 3 класу відділення поштового зв'язку Котелянка Полонського району 5 група згідно з п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України (у зв'язку з втратою довір'я).

Копію наказу про звільнення без підпису директора Хмельницької дирекції «Укрпошта» та трудову книжку вона отримала поштою 20 серпня 2018 року.

Позивач вказувала, що при звільненні її з роботи не було враховано, що вона є одинокою матір'ю, яка має дітей віком до 14 років, а також те, що в період з 19 по 20 липня 2018 р. вона перебувала на стаціонарному лікуванні у Полонській ЦРЛ з діагнозом: струс головного мозку.

Крім того, позивач не згідна з висновками комісії, яка проводила службове розслідування, відповідно, з підставою звільнення.

У зв'язку з цим позивач просила суд поновити її на роботі на посаді начальника відділення поштового зв'язку Котелянка Полонського району 5 група та за сумісництвом листоноші 3 класу відділення поштового зв'язку Котелянка Полонського району 5 група та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 20 липня 2018 року і по день фактичного поновлення на роботі.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 3 грудня 2018 року позов задоволено.

Зобов'язано ПАТ "Укрпошта" поновити ОСОБА_6 на роботі на посаді начальника відділення поштового зв'язку та за сумісництвом ВПЗ Котелянка Полонського району 5 група листоноші 3 класу.

Зобов'язано ПАТ "Укрпошта" нарахувати ОСОБА_6 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20 липня 2018 року по день фактичного поновлення на роботі.

Не погоджуючись з цим рішенням, АТ «Укрпошта» в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Вважає, що вказане рішення постановлено за недоведених позивачем обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Апелянт не погоджується з висновком суду, що відповідачем неправомірно розірвано трудовий договір за п. 2 ч.1 ст. 41 КЗпП України з позивачем, оскільки відповідачем не доведено, що посада начальника ВПЗ Котелянка пов'язана із безпосереднім обслуговуванням грошових, товарних або культурних цінностей, а також те, що відповідачем не надано доказів, які вказують у чому конкретно проявилось грубе порушення, що стало приводом для звільнення позивача.

Посилається на те, що ця норма матеріального права не передбачає наявність обвинувального вироку суду як обов'язкової умови для звільнення працівника за викладеною у ній підставою; звільнення з підстави втрати довір'я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятих їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т. п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Судом першої інстанції безпідставно проігноровано, що безпосереднє обслуговування грошових і товарних цінностей становить основний зміст виконання трудових обов'язків позивача. Позивач відноситься до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності. Між сторонами, 15 грудня 2017 року, укладено договір про повну матеріальну відповідальність, з укладенням якого позивач зобов'язалась в повному обсязі виконувати всі встановлені правила щодо прийому, збереження та видачі товарно-матеріальних цінностей та грошових засобів.

Також в обґрунтування апеляційної скарги АТ «Укрпошта» зазначає, що судом першої інстанції не враховано докази, надані відповідачем, які підтверджують факт вчинення позивачем винних дій, які б давали підстави для втрати до неї довіри зі сторони товариства.

Судом першої інстанції також проігноровано той факт, що позивач притягувалась до дисциплінарної відповідальності та, незважаючи на застосування до неї заходу дисциплінарного стягнення, надалі продовжувала вчиняти винні дії, що дають підстави власнику або уповноваженому ним органу для втрати до неї довіри зі сторони АТ «Укрпошта».

Суд першої інстанції не звернув уваги на показання свідків - ОСОБА_7 (начальника відділу безпеки з координації роботи у Хмельницькій області Хмельницької дирекції ПАТ «Укрпошта») та ОСОБА_8 (начальника ЦПЗ № 3 Хмельницької дирекції ПАТ «Укрпошта»), показання яких свідчать, що за кожне порушення виконання посадових обов'язків позивача були відібрані письмові пояснення в останньої, що узгоджуються із ст. 149 КЗпП України.

Судом першої інстанції безпідставно залишено поза увагою докази, надані відповідачем, які підтверджують факт відсутності втрати тимчасової непрацездатності у день звільнення позивача. Судом не враховано режим роботи відділень поштового зв'язку ЦВПЗ Полонне-1 Полонського району, згідно якого відділення поштового зв'язку Котелянка, начальником якого була позивач, працює за графіком роботи в тому числі четвер та п'ятниця (19, 20 липня) з 11 до 14 години.

При цьому, судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги показання свідка ОСОБА_9, провідного фахівця відділу безпеки координації роботи у Хмельницькій області Хмельницької дирекції ПАТ «Укрпошта», що 20 липня 2018 року він їздив до лікарні з метою перевірки відомостей щодо отримання травми голови позивачем, однак близько 12 години того ж дня позивача у лікарні не було. Крім того, пояснив, що зранку при огляді лікуючим лікарем травм у позивача не було та позивач забрала медичну документацію.

Вказане підтверджує, що відповідач переконався у відсутності перешкод для звільнення, передбачених ст. 40 КЗпП України, враховуючи той факт, що згідно режиму роботи відділення поштового зв'язку 20 липня 2018 року (у п'ятницю) позивач працює з 11 до 14 години, а також враховуючи той факт, що близько 12 години (у робочий час згідно режиму роботи відділення поштового зв'язку) позивача у лікарні не було.

На думку апелянта суд першої інстанції зробив помилковий висновок щодо факту втрати тимчасової непрацездатності позивачем, враховуючи дані медичної картки №3375 у якій до того ж відсутній підпис та прізвище лікарів.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в розумінні ст. 77, 78 ЦПК України, які б свідчили про втрату тимчасової непрацездатності позивача у момент звільнення.

Всупереч вимогам ст. 265 ЦПК України судом першої інстанції не зазначено у мотивувальній частині рішення докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги, що відповідачу не було відомо, що на утриманні позивача як одинокої матері перебувають діти віком до 14 років.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували б той факт, що на момент звільнення позивач надавала документи за місцем роботи, які б свідчили про наявність у неї як одинокої матері дітей віком до 14 років. Суд першої інстанції безпідставно проігнорував, що на момент звільнення позивача у відповідача не було жодних документів, які б вказували на наявність у позивача статусу одинокої матері, а тому підстав для застосування у даному випадку гарантій, у відповідності до положень ч. 3 ст. 184 КЗпП України у відповідача не було.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 просить рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 3 грудня 2018 року залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Погоджується з висновком суду про те, що відповідачем не надано доказів, які вказують, в чому конкретно проявилось грубе порушення, що стало підставою для звільнення позивача, та чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Позивач зазначає, що у день звільнення знаходилась на стаціонарному лікуванні.

При прийнятті на роботу позивач подавала всі необхідні документи, в тому числі, про наявність дитини до 14 років, про що підтвердила свідок ОСОБА_10

Обізнаність відповідача про статус одинокої матері ОСОБА_6 підтверджується надання відповідачем на адвокатський запит довідки про застосування щодо ОСОБА_6 податкової соціальної пільги.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі: винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу (пункти 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України).

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбачених трудовим законодавством (статті 2, 36, 40, 41 КЗпП України).

Аналіз указаних норм трудового права дає підстави для висновку, що у справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Згідно ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності, а також в період його перебування у відпустці, за винятком п. 5 ст. 40 КЗпП: "нез'явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і пологах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні. За працівниками, які втратили працездатність у зв'язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності".

У ст. 184 КЗпП України вказано, що забороняється звільняти вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (в окремих випадках до шести років, якщо дитина потребує домашнього догляду), одиноких матерів при наявності дитини до чотирнадцяти років або дитини-інваліда, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

У судовій практиці поняття "одинокої матері" наведене у п. 9 постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.92 № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", згідно з якою одинокою матір'ю слід вважати жінку, котра не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено у встановленому порядку за вказівкою матері".

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що відповідно до даних свідоцтв про народження: НОМЕР_2 (а.с.15), НОМЕР_3, НОМЕР_4, свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_1 ОСОБА_6 є матір'ю неповнолітніх дітей: ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1 а. с. 15-18).

Відповідно до даних з витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, відомості про батька ОСОБА_12 та ОСОБА_13 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (т. 1 а. с. 19-20).

Відповідно до даних довідки №239 від 17.08.2018 року, виданої старостою Котелянського округу, разом з ОСОБА_6 проживають її неповнолітні діти ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_13., ІНФОРМАЦІЯ_3, які перебувають на її утриманні (т. 1 а. с. 21).

Між Хмельницькою дирекцією ПАТ «Укрпошта» та ОСОБА_6 укладено договір про повну матеріальну відповідальність (т. 1 а. с. 53).

П.4.4 положення про відділення поштового зв'язку Котелянка визначено обов'язки начальника ВПЗ (т. 1 а. с. 55-63).

Відповідно до даних акту від 18.04.2018 р., складеним інструктором ОСОБА_16, про перевірку готівкових коштів, поштових марок, маркованих конвертів і карток, періодичних друкованих видань, інших товарів реалізації, поштових відправлень, поштових переказів, відомостей на виплату пенсії та допомоги, квитанційних книжок, розрахункових квитанцій у відділенні поштового звязку Котелянка центрального відділення поштового зв'язку Хмельницької дирекції ПАТ «Укрпошта» виявлено нестачу 41134,42 грн. (т. 1 а. с. 71-73).

Підписати даний акт ОСОБА_6 відмовилася з мотивів своєї непричетності, про що було складено акт від 18.04.2018 р. (т. 1 а. с. 74).

Відповідно до даних квитанцій до прибуткового касового ордера ОСОБА_6 було внесено кошти в рахунок погашення нестачі товару на суми 5500 грн. та 8050 грн. (т. 1 а. с. 76-77).

Відповідно до даних витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2018 р. за №0000252 внесено дані про вчинення привласнення грошових коштів в сумі 29607 грн. 85 коп. працівником ВПЗ Котелянка (т. 1 а. с. 78).

Актами зафіксовано факт неповернення накладних ОСОБА_6 (т. 1 а.с.186-229).

Відповідно до акту службового розслідування від 02.05.2018 р. було встановлено факт нестачі товарно-матеріальних-цінностей у ВПЗ Котелянка ЦПЗ №3 на загальну суму завданого збитку 43157,85 грн., з них невідшкодованих збитків - 29607,85 грн. (т. 1 а. с. 23-24).

Відповідно до даних наказу №1216 від 30.05.2018 р. ОСОБА_6 оголошено догану за неналежне виконання вимог ст. 139 КЗпП України (т. 1 а. с. 79).

Відповідно до акту службового розслідування від 18.07.2018 р. встановлено, що ОСОБА_6 одержала поштове відправлення «Укрпошта Стандарт» №945 від 21.02.2018 р. з Артюхове, але кошти в сумі 820 грн. 78 коп. не оприбуткувала (т. 1 а. с. 165).

19 липня 2018 року відбулося засідання профспілкового комітету спільно з адміністрацією Хмельницької дирекції та керівництвом центру поштового зв'язку відповідно до якого одноголосним голосуванням прийнято рішення про звільнення ОСОБА_6 на підставі п.2 ст.41 КЗпП України у зв'язку із втратою довіри, протокол №17 (т. 1 а. с. 11).

19.07.2018 року наказом №207 начальника ЦПЗ №3 заплановано 20.07.2018 року провести прийом-передачу ВПЗ Котелянка та у зв'язку з відсутністю начальника ВПЗ Котелянка на робочому місці 20.07.2018 р. для забезпечення безперебійної роботи відділення зв'язку створити комісію для відкриття відділення зв'язку та передачі товарно-матеріальних цінностей в.о. начальника ОСОБА_17 (т. 1 а. с. 185).

20 липня 2018 року наказом Хмельницької дирекції ПАТ «Укрпошта» №1785к ОСОБА_6 звільнено з посади начальника відділення поштового зв'язку та за сумісництвом ВПЗ Котелянка Полонського району 5 група листоноші 3 класу за ст. 41 п. 2 КЗпП України у зв'язку із втратою довіри (т. 1 а. с. 8-9, 10).

Відповідно до даних медичної карти стаціонарного хворого №3375, ОСОБА_6 19.07.2018 року о 18 год. 20 хв. була госпіталізована до неврологічного відділення Полонської ЦРЛ, де нею було проведено 2 ліжко-дні та виписано о 17 год. 30 хв. 20.07.2018 р. (т. 1 а. с. 22).

Такі ж дані підтверджуються і відповіддю головного лікаря Полонської ЦРЛ №710 від 23.07.2018 р. про те, що ОСОБА_6 о 18.20 год. 19.07.2018 р. поступила в неврологічне відділення Полонської ЦРЛ, а 20.07.2018 р. самовільно покинула стаціонар, забравши з собою первинну медичну документацію (т. 1 а. с. 171).

24.10.2018 року за №14-2625 директор Хмельницької дирекції ПАТ «Укрпошта» ОСОБА_18 повідомив, що зменшення суми податку, утримуваної із заробітної плати ОСОБА_6 у другому кварталі 2018 р. пов'язане із застосуванням податкової соціальної пільги на підставі пп.169.1.2. ст.169 Податкового кодексу України. Документів, які б свідчили, що на її утриманні як одинокої матері перебувають діти віком до 18 років, не надавала (т. 1 а. с. 237).

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідач неправомірно звільнив ОСОБА_6 з роботи, як одиноку матір дітей віком до 14 років, в наказі (розпорядженні) №1785к Хмельницької дирекції ПАТ «Укрпошта» про припинення трудового договору за ст. 41 п. 2 КЗпП України у зв'язку із втратою довіри до ОСОБА_6 не наведено ні фактичних, ні юридичних підстав звільнення, не зазначено частину статті 41 КЗпП України, за якою звільнено позивача, крім того, у порушення вимог частини 2 ст.47 КЗпП наказ не видавався порушнику трудової дисципліни та в силу вимог ст. 149 КЗпП України, письмові пояснення не відбиралися. Крім того, за висновками суду відповідач, не переконавшись у відсутності перешкод для звільнення, передбачених ст. 40 КЗпП України, виніс наказ про звільнення позивача в той час як вона перебувала в стаціонарному відділенні Полонської ЦРЛ.

Хмельницький апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що звільнення позивача на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України було здійснено відповідачем з порушенням чинного законодавства.

Твердження відповідача, що суд першої інстанції не звернув уваги, що йому не було відомо, що на утриманні ОСОБА_6 як одинокої матері перебувають діти віком до 14 років, є необґрунтованим. При вирішені питання про звільнення роботодавець повинен з'ясувати всі обставини щодо звільнення працівника, особливо щодо гарантій його захисту.

Доводи апелянта, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт, що на момент звільнення позивач надавала документи за місцем роботи, які б свідчили про наявність у неї як одинокої матері дітей віком до 14 років, не можуть бути підставою для скасування рішення суду. Зазначене спростовується показами свідка ОСОБА_10 по повідомленням про застосування податкової пільги.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду посилання апелянта про відсутність позивача в лікувальному закладі 20 липня 2018 року. Зазначене спростовується медичною книжкою ОСОБА_6 та повідомленням головного лікаря Полонської ЦРЛ.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, є аналогічними доводам, викладеним в заперечені на позов, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду попередньої інстанції щодо їх оцінки.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Укрпошта» залишити без задоволення.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 3 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 13 лютого 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк