12.09.2019 227/3794/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

при секретарі Сухіній О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником заявника адвокатом Бєлоусовим Сергієм Геннадійовичем, заінтересована особа Костянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, в обґрунтування якої зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Іловайськ м. Харцизьк Донецької області померла бабуся заявниці, ОСОБА_2 , після смерті якого було отримані відповідні медичні документи та свідоцтво про смерть, яке було видано на тимчасово непідконтрольній уряду території України. Заявниця зверталася до Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка, де отримала відмову у видачі вказаного свідоцтва, оскільки наявне у заявника свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території. На підставі викладеного представник заявника просив встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Іловайськ Донецької області, громадянки України, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Іловайськ, м. Харцизьк Донецької області, Україна.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. В той же час, представник заявника в заяві зазначив, що просить розглянути справу без участі заявника та її представника. Представник заінтересованої особи Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, розглянувши справу у межах заявлених вимог, дослідивши письмові докази, представлені в обґрунтування заяви, вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

З матеріалів справи вбачається, що прізвище заявниці було змінено з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » внаслідок укладення нею шлюбу, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 18 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області (а.с. 15).

Судом встановлено, що заявниця є онукою померлого ОСОБА_5 , про що свідчать копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 , виданого 15 лютого 1985 року Відділом РАЦС м. Харцизька Донецької області (а.с. 13), та свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_3 , виданого повторно 22 січня 1992 року Виконкомом Іловайської міської ради м. Харцизька (а.с. 14).

Згідно копій лікарського свідоцтва про смерть № 60 та довідки про причину смерті, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок інсульту недиференційованого (а.с. 9-10).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Іловайську міста Харцизька (а.с. 11).

Як вбачається із наданого заявницею копії фотознімку, дійсно її бабуся, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та похована на кладовищі (а.с. 16).

Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001року заява №25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких документів як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справ, на які сторони посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на непідконтрольній Україні території.

Тому суд вважає за необхідне прийняти як докази у справі копії свідоцтва про смерть, лікарського свідоцтва про смерть, довідки про причину смерті , оскільки інформація, яка міститься в них, підтверджується іншими доказами по справі, які були досліджені в судовому засіданні, зокрема, фотознімком з місця поховання ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що заявниця раніше зверталася до Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, який своїм листом від 29.07.2019 р. відмовив їй у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки нею для підтвердження факту смерті було пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 12).

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема, ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Судом встановлено, що заявниця є онукою померлої ОСОБА_2 , тому вона має право звернутися до суду із вищезазначеними вимогами.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації смерті бабусі та отримання відповідного свідоцтва про смерть.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що задоволення заяви ОСОБА_1 не суперечить вимогам Закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 315-319, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником заявника адвокатом Бєлоусовим Сергієм Геннадійовичем, заінтересована особа Костянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки м. Іловайськ Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Іловайськ міста Харцизьк Донецької області, Україна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Добропільський міськрайонний суд до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження судового рішення не зупиняє його виконання.

Копію рішення невідкладно надіслати до Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, для державної реєстрації факту смерті особи.

Головуючий суддя В.В. Хандурін

12.09.2019