Справа № 484/4769/18
Провадження № 2/484/217/19
Рішення

іменем України

04.02.2019 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Максютенко О.А.

секретаря судового засідання - Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Універсальна біржа "Південь" про визнання права власності на житловий будинок,

встановив:

18.10.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Універсальна Біржа Південь, про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 17.05.2000 р. між ним та ОСОБА_3 був укладений договір-купівлі продажу нерухомого майна, за яким він купив вказаний будинок. Фактично всі істотні умови договору купівлі-продажу покупцем та продавем, були виконані. За домовленістю між ними, будинок був проданий, продавцеві були переданні гроші в розмірі 10808,60 грн. Продавцем було передано та позивачем прийнято в управління та користування спірний будинок. Договір був зареєстрований Первомайською філією Універсальної Біржи «Південь» за № 196. Після укладення договору сторони здійснили всі дії щодо реєстрації права власності в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації. Однак, при зверненні до органу реєстрації прав власності на нерухоме майно для реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права власності на житловий будинок з'ясувалося, що позивач є власником вказаного будинку на підставі біржевої угоди, яка є недійсною, оскільки не була нотаріально посвідчена. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 помер, спадкоємцем після його смерті є донька - ОСОБА_2, а тому саме вона виступає відповідачем у справі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ч. 2 ст. 220 ЦК України, позивач вважає укладений між ним та відповідачами договір купівлі-продажу нерухомого майна виконаним в повному обсязі і є дійсним. Просить суд визнати за ним право власності на вказаний будинок.

Представник позивача в підготовче судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з'явився, хоча про місце, час та день розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки третьої особи не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 17.05.2000 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою в місті Первомайську Миколаївської області по АДРЕСА_1 Договір зареєстрований Первомайською філією Універсальної Біржи «Південь» за № 196, але не був нотаріально посвідчений.

Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок , що знаходиться у власності громадянина, будинкової книги, виписки підтвердження чинності запису щодо реєстрації права власності станом 31.12.2012 року, виданої КП "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 01.10.2018 року № 787/06-01-06, та реєстраційного посвідчення право власності на вказаний будинок зареєстровано 25.05.2000 року за позивачем за реєстровим № 6354 (а.с. 6-11).

Продавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Первомайську у віці 73 років, про що в книзі актів реєстрації про смерть відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області 24.03.2003 року зроблено запис за № 319, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.17). Спадкоємицею після смерті батька стала його донька ОСОБА_2.

Вказаний житловий будинок належав померлому ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від однієї до п'яти від 02.08.1957 року, посвідченого 08.08.1957 року Другою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області за реєстровим номером 6354, а також Акту приймання індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконкому Первомайської міської ради депутатів трудящих 16.12.1963 року.

Відповідно до рішення Первомайської міської ради Миколаївської області від 28.04.2016 року 1 «Про перейменування вулиць, провулків та парків в АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяла на час виникнення правовідносин, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

За змістом ст.ст. 128, 153, 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяли на час виникнення правовідносин, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. За договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяла на час виникнення правовідносин, передбачалася обов'язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Таким чином, відповідно до чинних на той момент Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, які передбачали в якості правовстановлюючого документу зареєстровані на біржі правочини, право власності на вищевказаний будинок зареєстровано в Первомайському МБТІ за позивачем.

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Таким чином, покупець повністю виконав умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, договір у відповідності з вимогами ч.2 ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяла на час виникнення правовідносин, зареєстрований в МБТІ. Отже, позивач набув право власності на спірне майно та законно ним володіє.

З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІНПП - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ІНПП - н/в), третя особа Універсальна біржа "Південь" ( місце знаходження вул.Садова,3 м.Миколаїв, ЄДРПОУ - 30333858) про визнання права власності на житловий будинок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНПП - НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: