Справа № 456/3763/16-ц
Провадження № 2/456/90/2019
РІШЕННЯ

іменем України

31 січня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого: судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

адвоката: Волоховського О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Стрию цивільну справу №456/3763/16-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору КП "Надія", Стрийської міської ради про усунення перешкод у користуванні коридором загального користування, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, звернулися в суд із позовом до відповідачів, в якому просять зобов?язати відповідачів не чинити їм перешкод у користуванні коридором загального користування, позначеного в технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_1 буквою "Х", площею 7.0 кв.м не закривати двері, які ведуть до даного коридору на замок та привести даний коридор до попереднього стану.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що вони є співвласниками житлової квартири АДРЕСА_1. Відповідачі по справі є співвласниками квартири НОМЕР_1 в цьому ж будинку і є їхніми сусідами. Над їхніми квартирами знаходиться горище спільного користування. Для позивачів вхід на горище будинку можливий лише через коридор спільного користування, позначений на технічному паспорті Х та площею 7,00 кв.м. Відповідачі по справі без будь-якої домовленості, без їхньої згоди, всупереч діючого законодавства, приєднали до своєї квартири спірний коридор загалного користування Х, чим унеможливили позивачам доступ до горища спільного користування. Щоб, якимось чином попасти до горща, позивачі змушені користуватись драбиною та залазити через вікно. Позивачі неодноразово звертались до відповідачів, з проханням не чинити перешкоди у користуванні кооргидлором загального користування та не закривати двері цього коридору, однак вони відмовляються це робити та пускати на горище.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник підтримали позовні вимоги пославшись на обставини викладені в позовній заяві.

Позивач ОСОБА_3, ОСОБА_4, в судове засідання не з?явились, однак подали до суду заяви, згідно яких позовні вимоги підтримали повністю, просять такі задоволити.

Відповідачі ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7., в судове засідання не з?явились, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомленні, про що свідчить повідомлення через офіційний веб-сайт судової влади України. В попередніх судових засіданнях в задоволенні позовних вимог заперечували.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору КП «Надія» в судове засідання не з?явився, хоча належним чином повідомлявся судом про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Стрийської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Відповідно до вимог п.9 Перехідних положень справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши пояснення сторін та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 має два поверхи та складається із трьох квартир, дві квартири на першому поверсі та одна квартира на другому поверсі, а також приміщень загального користування.

Згідно матеріалів справи, позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4, є співвласниками квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 02.11.2006 року.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 22.04.1997р., відповідачі ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7. (ОСОБА_11. помер) є власниками квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та п. 1.1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 року № 4-рп/2004 допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об?єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступ до нього і таке інше.

Таким чином, позивачам з членами сім?ї, а також відповідачам після приватизації ними квартир НОМЕР_2, таНОМЕР_1 в житловому будинку по АДРЕСА_1 одночасно передано безоплатно у спільну власність допоміжні приміщення зазначеного трьохквартирного житлового будинку, у тому числі і коридору та приміщення горища.

З матеріалів справи вбачається, що в зазначеному будинку наявне горище, яке знаходиться над квартирою відповідачів, і вхід на яке, є тільки з коридору загального користування. Відповідачі обмежують позивачам у доступі на спірне горище, оскільки встановили замок на дверях в коридор спільного користування і ключі від такого є тільки у відповідачів. Крім того, на спірному горищі відповідачі здійснили самочинне переобладнання частини горища розміром «8.30х2.17» під санвузол №4-4 площею 7,1кв.м., коридор №4-5 площею 10,1кв.м., коридор №4-5 та приєднали коридор загального користування №Х до квартири №4, що зазначено в довідці КП Стрийського МБТІ Львівської обласної ради від 23.01.2013р., за №03, тобто чинять позивачам перешкоди у користуванні таким.

Так, відповідно до ч. 1 і 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 зазначеного Кодексу власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Судом встановлено, що жодної домовленості між позивачами та відповідачами, як співвласниками майна, що є у їх спільній сумісній власності у передбаченому законом порядку не визначено, а відтак, останні володіють та користуються таким майном спільно, як це передбачає згадана вище норма ч. 1 ст. 369 ЦК України.

Згідно ст. 383 ЦК України визначені права власників житлового будинку або квартири. Одним з них є можливість власника квартири на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушення прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Переобладнання або перепланування квартири, що належить громадянинові на праві приватної власності, згідно зі ст. 152 ЖК України, проводяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради депутатів.

Згідно рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 серпня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_8, ОСОБА_3, до ОСОБА_5., ОСОБА_7., ОСОБА_7., і ін.. про усунення перешкод в користуванні горищем та демонтаж самочинного будівництва задоволено та зобов?язано ОСОБА_5., усунути перешкоди ОСОБА_2, та ОСОБА_3, у користуванні належної їй квартирою АДРЕСА_1, шляхом демонтажу самовільно встановлених дверей та умивальника, на горищі будинку, що по АДРЕСА_1 та привести горище зазначеного багатоквартирного будинку в попередній стан.

Згідно виготовленого технічного паспорта на замовлення відповідача ОСОБА_5., спеціалістом Стрийського МБТІ, було встановлено, що в будинку по АДРЕСА_1, переобладнано частину горища розмірами «8,3х2,17» під санвузол 4-4 пл. 7,1 кв.м., коридор №4-5 пл. 10,1 кв.м. та приєднано коридор загального користування №Х до квартири НОМЕР_1. Дозволу та проектної документації відповідачем не надано.

Зазначені факти, які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, безперечно свідчать про грубе порушення з боку відповідачів, шляхом здійснення самочинних робіт по реконструкції квартири з надбудовою, прав позивачів на вільне володіння і користування майном (приміщенням багатоквартирного будинку - коридору), що є у спільній сумісній власності.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи із заявлених позовних вимог, аналізу матеріалів справи та враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачів є підставними та обґрунтованими, доведені матеріалами справи і підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 316, 376, 382 ч.2, 383 ЦК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги задоволити.

Зобов?язати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які проживають АДРЕСА_2 не чинити ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які проживають АДРЕСА_1 не чинити перешкод у користуванні коридором загального користування, позначеного в технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_1 буквою "Х", площею 7.0 кв.м не закривати двері, які ведуть до даного коридору на замок та привести даний коридор до попереднього стану.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення суду складено 08 лютого 2019 року.

Суддя Р. Т. Шрамко