Справа № 219/6058/18
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Медінцевої Н.М.

за участю секретаря Волохіної Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут Донецької області в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в особі Бахмутського центрального відділення Краматорської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів та стягнення банківського вкладу,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить про стягнення з відповідача на його користь суму вкладу в розмірі 226263,63 грн. за договором банківського вкладу № SAMDNWFD801 від 21 липня 2016 року, суму відсотків за вкладом в розмірі 2475,14 грн., нарахованих станом на 28 січня 2018 року за договором банківського вкладу № SAMDNWFD801 від 21 липня 2016 року, 12695,04 грн. відсотків за користування грошовими коштами за ставкою 16% річних за договором банківського вкладу № SAMDNWFD801 від 21 липня 2016 року за період з 29 січня 2018 року по 05 червня 2018 року, 3% річних за прострочення грошового зобов`язання щодо повернення суми вкладу за договором банківського вкладу № SAMDNWFD801 від 21 липня 2016 року за період з 29 січня 2018 року по 05 червня 2018 року в сумі 2380,40 грн., інфляційної складової в сумі 6464,11 грн. з прострочених грошових зобов`язань щодо повернення суми вкладу та нарахованих відсотків станом на 28 січня 2018 року за договором банківського вкладу № SAMDNWFD801 від 21 липня 2016 року за період з 29 січня 2018 року по 31 липня 2018 року, пені в сумі 868852,48 грн. за прострочення виконання банком зобов`язання з повернення сум вкладу за договором банківського вкладу № SAMDNWFD801 від 21 липня 2016 року за період з 29 січня 2018 року по 05 червня 2018 року, пені в сумі 9504,00 грн. за прострочення виконання банком зобов`язання з виплати відсотків, нарахованих за вкладом станом на 28 січня 2018 року за договором банківського вкладу № SAMDNWFD801 від 21 липня 2016 року за період з 29 січня 2018 року по 05 червня 2018 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 липня 2016 року між ним та відповідачем був укладений договір банківського вкладу № SAMDNWFD801 на суму 226263,63 грн. 27 липня 2017 року на підставі його заяви дію договору банківського вкладу було продовжено на 6 місяців до 27 січня 2018 року включно з виплатою 16% річних, з відкриттям особового рахунку № НОМЕР_1 , із зарахуванням відсотків за вкладом на рахунок/карту № НОМЕР_2 . 05 січня 2018 року у зв`язку із закінченням строку дії картки № НОМЕР_2 вона була вилучена у нього працівниками відділення та видана замість неї нова картка № НОМЕР_3 зі строком дії до жовтня 2021 року. Пунктом 21 договору передбачено право вкладника витребувати вклад протягом 5 календарних днів з дати закінчення кожного строку вкладу. Дія договору припиняється з виплатою всій суми вкладу разом з відсотками, належними відповідно до умов договору. Якщо закінчення строку вкладу припадає на вихідний день, то виплата суми проводиться в перший робочий день банку. 29 січня 2018 року у встановлений договором 5-денний строк з дати закінчення 27 січня 2018 року строку вкладу, він звернувся до Бахмутського центрального відділення Краматорської філії ПАТ КБ «Приватбанк» за отриманням його вкладу та нарахованих відсотків, однак працівники відділення заявили йому що, вони не можуть повернути йому вклад та відсотки ні через касу відділення, ні через перерахування на банківську картку, оскільки його картка була заблокована службою безпеки банку та всі операції з ним як з клієнтом банку зупинені. 22 лютого 2018 року у зв`язку з безпідставним неповерненням банком вкладу ним до Національного банку України була подана відповідна скарга. Його численні звернення до працівників Бахмутського центрального відділення Краматорської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо повернення вкладу та відсотків, а також щодо надання вмотивованої відповіді щодо підстав неповернення вкладу та відсотків залишені без задоволення. Працівники відділення заявляли йому, що він повинен дзвонити на телефонний сервіс банку за номером 3700 і дізнаватись всі подробиці там. Численні дзвінки на цей сервіс також не дали ніякого результату. Проте його законні вимоги були не виконані. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 09 годину 30 хвилин 31 липня 2018 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу.

06 серпня 2019 року на адресу суду надійшла заява від позивача про збільшення позовних вимог, згідно якої він просить стягнути 3% річних за прострочення грошового зобов`язання щодо повернення суми вкладу за договором банківського вкладу № SAMDNWFD801 від 21 липня 2016 року за період з 29 січня 2018 року по 05 червня 2018 року в сумі 3422,40 грн., інфляційної складової в сумі 6464,11 грн. з прострочених грошових зобов`язань щодо повернення суми вкладу та нарахованих відсотків станом на 28 січня 2018 року за договором банківського вкладу № SAMDNWFD801 від 21 липня 2016 року за період з 29 січня 2018 року по 31 липня 2018 року, пені в сумі 1272523,95 грн. за прострочення виконання банком зобов`язання з повернення сум вкладу за договором банківського вкладу № SAMDNWFD801 від 21 липня 2016 року за період з 29 січня 2018 року по 31 липня 2018 року, пені в сумі 13662 грн. за прострочення виконання банком зобов`язання з виплати відсотків, нарахованих за вкладом станом на 28 січня 2018 року за договором банківського вкладу № SAMDNWFD801 від 21 липня 2016 року за період з 29 січня 2018 року по 31 липня 2018 року.

20 серпня 2019 року до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву, з якого вбачається, позов не визнають та просять у його задоволені відмовити з тих підстав, що згідно умов договору, позивач отримав карту для виплат № НОМЕР_2 , 05 січня 2018 року позивачу було пере випущено карту на карту № НОМЕР_3 , з кінцевим строком дії 31 жовтня 2021 року. Під пере випуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого клієнту карткового рахунку, а тому вся сума коштів на картрахунку буде відображатися та враховуватися в тому числі і на пере випущеній картці. Оскільки пере випуск карти не є укладенням нового кредитного договору в заповненні додаткових документів для пере випуску картки не мало заповненні додаткових документів для пере випуску картки не мало необхідності, що не суперечить чинному законодавству України. Вважають, що діяли у рамках діючого законодавства України, тому позовні вимоги позивача є недоведеними та необґрунтованими.

11 вересня 2018 року підготовче засідання було відкладено на 23 жовтня 2018 року 13-00 годину, яке в подальшому було відкладено на 30 листопада 2018 року 09-30 годину.

Ухвалою суду від 30 листопада 2018 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в особі Бахмутського центрального відділення Краматорської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів та стягнення банківського вкладута призначено справу до судового розгляду по суті на 11 годину 00 хвилин 25 січня 2019 року.

До судового засідання позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності.

При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 липня 2016 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір № SAMDNWFD801 на оформлення вкладу «Стандарт» з щомісячною виплатою на суму 226253,65 грн. строком на 6 місяців до 27 січня 2018 року під 16 % річних (т.1 а.с.13-14).

Відповідно до частини 1 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно зі статтею 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. При цьому, згідно ч. 2 ст. 1070 ЦК України проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором,- у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Позивачу стало відомо, що з 29 січня 2018 року відповідачем було заблоковано вказаний банківський рахунок та зупинено надання будь-яких платіжних послуг за ним.

З копії заяви від січня 2018 року (т.1 а.с.27) вбачається, що ОСОБА_1 просить повернути усю суму вкладу, оскільки закінчився строк дії договору № SAMDNWFD801. Дану заяву отримала ОСОБА_2, проте хто така ця ОСОБА_2 з цієї заяви не вбачається, а тому суд не може приймати її при ухвалені даного рішення за письмовий доказ на підтвердження позову позивача.

22 лютого 2018 року позивач звернувся до Національного банку України із заявою, у якій просив вчинити заходи щодо повернення його вкладу та відсотків по ньому (т.1 а.с.28-30).

Листом від 28 березня 2018 року № 20-0010/17545 Національний банк України повідомив позивача, що у разі порушення ПАТ КБ «ПриватБанк» його прав щодо виконання договірних зобов`язань, він має право звернутися до суду (т.1 а.с.31).

Згідно зі ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно зі ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до підпункту 1 пункту 21.1 ст. 21 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціювання переказу проводиться шляхом: подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа.

Розрахунковий документ - документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача (пункт 1.35 ст. 1 Закону).

Пунктом 1.30 ст. 1 даного Закону передбачено, що платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Відповідно до п.п.22.3, 22.4 ст. 22 Закону розрахункові документи, за винятком платіжної вимоги-доручення, мають подаватися ініціатором до банку, що його обслуговує. Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Підпунктами 7.1, 7.2 пункту 7 постанови правління Національного Банку України «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» від 12 листопада 2003 року № 492 (далі - Постанови) передбачено, що видаткові операції за поточними рахунками фізичних осіб здійснюються за розпорядженням власника або за його дорученням на підставі довіреності (копії довіреності), засвідченої нотаріально, а у випадках, визначених законодавством України, - іншими уповноваженими на це особами. Довіреність може бути засвідчена уповноваженим працівником банку, якщо вона складається в банку (у присутності власника рахунку та довірених осіб). Така довіреність додаткового засвідчення не потребує. Якщо в процесі обслуговування поточного рахунку його власник - фізична особа надає право розпорядження рахунком іншій фізичній особі, то довірена особа під час першого звернення до банку з метою використання рахунку має пред`явити паспорт або інший документ, що посвідчує особу, і підтвердити свої повноваження щодо розпорядження рахунком. Фізична особа-резидент додатково має пред`явити документ, виданий контролюючим органом, що засвідчує її реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків. Довірена особа має заповнити нову картку із зразками підписів (додаток 4) і зазначити зразок свого підпису. Ця картка складається відповідно до глави 18 цієї Інструкції.

На підставі цих документів уповноважений працівник банку здійснює ідентифікацію та верифікацію довіреної особи.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що для видачі або перерахунку грошових коштів клієнта, останній повинен звернутися з таким розпорядженням до Банку та надати розрахункові документи та необхідні документи для здійснення його ідентифікації. Також законодавець чітко виписав таку процедуру, та порядок ідентифікації працівником банку особи клієнта.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що з копії листа наданого відповідачем на запит від 13 серпня 2019 року, вбачається, що відповіді на звернення позивача про розірвання договору банківського рахунку № НОМЕР_3 від 18 квітня 2019 року та заяву про розірвання договору банківського вкладу № SAMDNWFD801 від 26 квітня 2019 року не надавалися, оскільки такі заяви на адресу банку у вказаний період не надходили.23 липня 2018 року і 01 серпня 2018 року від ОСОБА_1 надійшли заяви, про розірвання депозитного договору № SAMDNWFD801 по строку і перерахування належних йому коштів за договором карткового рахунку, а також суми банківського вкладу, на рахунок відкритий у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». 01 серпня 2018 року сума вкладу разом з нарахованими, згідно п.п.3, 11, 15 умов депозитного договору відсотками, позивачу було виплачено, що підтверджується випискою по депозитному рахунку і рахунку для виплати процентів. Крім того, на звернення позивача було надано письмову відповідь від 23 серпня 2018 року (т.2 а.с.5-41).

З копії листа відповідача на ім`я позивача (т.2 а.с.42) вбачається, що запит розглянуто провідними спеціалістами служби безпеки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та за результатами розслідування йому повідомлено те, що його вимоги виконані в повному обсязі. Грошові кошти ним отримані.

Тобто з матеріалів справи чітко вбачається той факт, що позивачем не надано належних та допустимих доказів подання до ПАТ КБ «ПриватБанк», оформлених розрахункових документів про перерахування або видачу йому коштів, або інших доказів, які б підтверджували відмову в перерахуванні коштів з його рахунку або ж їх видачу через каси банку, в розумінні вимог вищезгаданих законів та підзаконних актів. При цьому, згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 01 серпня 2018 року, на підставі заяв позивача від 23 липня 2018 року та 01 серпня 2018 року, сума вкладу разом з нарахованими, згідно п.п.3, 11, 15 умов депозитного договору відсотками, позивачу було виплачено, що підтверджується випискою по депозитному рахунку і рахунку для виплати процентів.

Підсумовуючи викладене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, що підтверджується матеріалами справи та протоколом судового засідання, приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша компенсується за рахунок держав. Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Таким чином, судові витрати по справі, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановлену Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 2-4, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в особі Бахмутського центрального відділення Краматорської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення 3% річних за прострочення грошового зобов`язання щодо повернення суми вкладу за договором банківського вкладу № SAMDNWFD801 від 21 липня 2016 року за період з 29 січня 2018 року по 05 червня 2018 року в сумі 3422,40 грн., інфляційної складової в сумі 6464,11 грн. з прострочених грошових зобов`язань щодо повернення суми вкладу та нарахованих відсотків станом на 28 січня 2018 року за договором банківського вкладу № SAMDNWFD801 від 21 липня 2016 року за період з 29 січня 2018 року по 31 липня 2018 року, пені в сумі 1272523,95 грн. за прострочення виконання банком зобов`язання з повернення сум вкладу за договором банківського вкладу № SAMDNWFD801 від 21 липня 2016 року за період з 29 січня 2018 року по 31 липня 2018 року, пені в сумі 13662 грн. за прострочення виконання банком зобов`язання з виплати відсотків, нарахованих за вкладом станом на 28 січня 2018 року за договором банківського вкладу № SAMDNWFD801 від 21 липня 2016 року за період з 29 січня 2018 року по 31 липня 2018 року - відмовити.

Судові витрати по справі, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановлену Кабінетом Міністрів України.

Повний текст рішення суду виготовлено 19 вересня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя