ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1632/19 Справа № 208/2886/17 Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С.М. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 червня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з гуманітарних питань Кам'янської міської ради про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 26 жовтня 2016 року їй було вручено протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією № 129 від 26 жовтня 2016 року, який було складено стосовно неї, але 20 грудня 2016 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області винесено постанову про закриття адміністративної справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення відносно позивача за ч.2 ст.172-7 КУпАП. Так, підставою для складання адміністративного протоколу стала недостовірна інформація щодо відсутності подання до наказу управління культури міської ради № 89/ос від 17 грудня 2015 року «Про преміювання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9», яку надала директор департаменту з гуманітарних питань міської ради Онищенко Т.Я. на запит УЗЕ в Дніпропетровській області від 20.10.2016 року № 8988/39/1103/01-2016. Вважає, що надання недостовірної інформації є спланованою акцією проти неї, яка свідчить про переслідування її з метою недопущення її поновлення на роботі. Директор департаменту з гуманітарних питань міської ради Онищенко Т.Я. достовірно знаючи про передачу документів та їх місце зберігання, надала недостовірну інформацію до правоохоронних органів про відсутність подання на преміювання, які були підставою для нарахування та виплати премії за рахунок економії фонду оплати праці їй та колишнім працівникам управління культури міської ради. Вважає, що незаконне звільнення її з роботи, складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язаного з корупцією № 129 від 26 жовтня 2016 року, якого вона не скоювала, направлення сфабрикованих матеріалів на розгляд до суду для притягнення її до адміністративної відповідальності та захист її законних інтересі підірвали її здоров'я, завдали душевних страждань, від яких вона втратила спокій, рівновагу, постійно перебуває у стані розпачу, позбулася спокійного нічного сну та змушена вживати медичні препарати від головного болю та заспокійливі. З огляду на зазначене, просила суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 250 000 грн.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 червня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що надання відповідачем недостовірної інформації зумовило складання протоколу про адміністративне правопорушення завдали позивачу душевних страждань.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він підтримує рішення суду першої інстанції та просить апееляційну скаргу залишити без задоволення.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2016 року відносно позивача ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією № 129 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, що вбачається з наданого суду копії протоколу.

20 грудня 2016 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області винесено постанову про закриття адміністративної справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Листом від 28 вересня 2016 року № 8229/39/103/01-2016 року під час здійснення перевірки дотримання вимог антикорупційного законодавства суб'єктами, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України звернулось до міського голови Білоусова А.Л. з вимогою надати для ознайомлення документи, які стосуються ради та її структурних підрозділів, а саме декларації, розпорядження про призначення, звільнення, попередження про обмеження, присяги, особові справи, рішення сесій, документи, що підтверджують преміювання, нарахування заробітної плати, матеріальної допомоги, попередження про обмеження, інформацію про конфлікт інтересів, перелік працівників тощо, що вбачається з наданої копії листа.

17 жовтня 2016 року Кам'янською міською радою у відповідь на лист були надані копії запитуваних документів та відповіді для узагальнення, а саме у відповіді Департамент з гуманітарних питань міської ради зазначило про надання на лист документів управління освіти і науки міської ради, департаменту молоді і спорту міської ради, управління культури міської ради за період з 04.04.2015 року по 01.07.2016 рік та департаменту з гуманітарних питань міської ради з 01.07.2016 рік по 01.09.2016 рік, у тому числі списків працівників, копій декларацій, табелів обліку робочого часу, копій наказів про преміювання та про відсутність повідомлень про конфлікт інтересів.

На виконання вимоги УЗЕ в Дніпропетровській області від 20.10.2016 року № 8988/39/103/01-2016 Кам'янською міською радою надано копію посадової інструкції та присяги начальника управління культури ОСОБА_1 та повідомлено, що позивач не зверталась до міського голови з повідомленням про конфлікт інтересів та департаментом з гуманітарних питань міської ради надані копії розрахунково-платіжних відомостей департаменту молоді та спорту міської ради та зазначено про відсутність подань та інформації про затвердження сум премій міським головою.

Так, зі змісту листа вбачається, що про наявність чи відсутність подання начальника управління культури міської ради ОСОБА_1 до наказу про преміювання від 17.12.2015 року та про інформацію про розмір затверджених міською головою сум премій посадовцям управління культури міської ради, у ньому не йдеться.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 26 жовтня 2016 року № 129 відносно ОСОБА_1 факт правопорушення підтверджується копією листа Кам'янської міської ради 8-вих-16/1310 від 21 жовтня 2016 року; копією листа департаменту з гуманітарних питань Кам'янської міської ради віх.№ 01-13/93 від 21.10.2016 року; копією листа Кам'янської міської ради № 8-вих-16/1308 від 21.10.2016 року; копією листа Кам'янської міської ради № 8-вих-16/1276 від 17.10.2016 року.

01 листопада 2016 року до Кам'янського міського голови надійшов лист УЗЕ в Дніпропетровській області від 31 жовтня 2016 року № 9359/39/103/01-2016 з вимогою призначити службове розслідування за фактом порушення начальником управління культури ОСОБА_1 вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», ст.12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в частині прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, на що було повідомлено про наявність подання на виплату одноразової премії до Дня місцевого самоврядування в Україні працівникам управління культури міської ради у грудні 2015 року.

Згідно до вимог ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Позивач на відшкодування моральної шкоди посилається на норми ст.1174 ЦК України, згідно якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Тобто вказана норма передбачає відшкодування шкоди завданої фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, правомірно виходив з того, що позивачем не доведено, що спричинення моральної шкоди виникло у зв'язку з неналежним виконанняv відповідачем своїх обов'язків.

Доводи апеляційної скарги про те, що надання відповідачем недостовірної інформації зумовило складання протоколу про адміністративне правопорушення, чим завдано позивачу душевних страждань, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки Департамент з гуманітарних питань Кам'янської міської ради, правомірно виконуючи вимоги Закону України "Про запобігання корупції", надав органам управління захисту економіки запитувані документи та інформацію щодо позивача, при цьому доказів недостовірності такої інформації матеріали справи не місять. Тобто юридично значимого причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та завданою позивачу моральною шкоду судом не встановлено.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у пунктах 3, 5 роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Таким чином, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій чи бездіяльності цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями чи бездіяльністю і заподіяною шкодою, тобто доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав задоволення позовних вимог не спростовують.

З огляду на зазначене, судом першої інстанції ухвалено рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова