ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-2438/01Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/817/883/19 Доповідач - Бершадська Г.В.
Категорія - 351000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря - Романюк Х.Ю.

заінтересованої особи ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2019 року (постановлену суддею Сливкою Л.М., повний текст якої складено 09 липня 2019 року) у цивільній справі № 2-2438/01 ,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2019 року головний державний виконавець Тернопільського міського відділу ДВС Головного Територіального управління юстиції у Тернопільській області звернувся із поданням про видачу дубліката виконавчого листа.

В обґрунтування подання зазначив, що згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 стягнуто 72000 грн. боргу за договором позики та 390 грн. державного мита. Виконавчий лист по вказаному рішенню пред`явлено до виконання до Тернопільського міського відділу ДВС, проте згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі АСВП) вказане виконавче провадження на виконанні у відділі не перебуває. Вказане виконавче провадження було відсутнє і у Першому та Другому відділах ДВС.

Згідно заяви ОСОБА_2 від 05.11.2018 року рішення суду не виконане, відповідно є необхідність у відновленні матеріалів виконавчого провадження, а тому просить видати дублікат виконавчого листа № 2-2438 від 20.07.2001 року виданого Тернопільським міськрайонним судом.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 09 липня 2019 року у задоволенні подання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду стягувач ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою в якій просить її скасувати та ухвалити нову про задоволення його вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недоведеність обставин, які суд вважав встановленими.

В обґрунтування скарги, апелянт зазначив, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки виконавчий лист подано стягувачем в межах трьох річного строку визначеного Законом України Про виконавче провадження від 21.04.1999 року, а саме 20.07.2001 року, про що свідчить копія супровідного листа. У 2005 році Тернопільським міським відділом ДВС подано подання про визначення реальної частки ОСОБА_3 в будинковолодінні АДРЕСА_1 , що свідчить про вчинення виконавчих дій по спірному виконавчому листу і будь-яка інформація про закінчення виконавчого провадження відсутня.

На день розгляду справи відзивів на апеляційну скаргу від заінтересованих осіб не надійшло.

ОСОБА_2 і його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились. ОСОБА_4 подала клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на свою тимчасову непрацездатність.

Від Тернопільського міського відділу ДВС Головного Територіального управління юстиції у Тернопільській області надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника відділу ДВС.

ОСОБА_1 апеляційної скарги не визнала та пояснила, що їй відомо, що її батько ОСОБА_3 позичав у ОСОБА_2 кошти, однак при житті батько позику повернув, так як їздив закордон на роботу.

ОСОБА_2 було відомо про смерть її батька боржника ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_2 часту бував у її сусідів.

Вказала, що твердження ОСОБА_2 про те, що її батько жодних коштів за позикою з 2001 року не повернув не відповідають дійсності, оскільки вона працює на одній роботі з ОСОБА_2 і він будь-яких вимог, щодо повернення позики до неї не пред`являв.

Враховуючи, що представником ОСОБА_2 - ОСОБА_4 повторно заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, вимоги, щодо строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, які вже були продовжені на 15 днів у зв`язку з першим клопотанням ОСОБА_4 і вимоги ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд скарги за відсутності представника ОСОБА_2 - Гриців ОСОБА_5 .Я..

Розглянувши апеляційну скаргу в межах її доводів, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 13 червня 2001 року Тернопільським міським судом ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 72000 грн. боргу за договором позики та сплачене держмито. (а.с. 137)

На виконання цього рішення судом було видано виконавчий лист, про що свідчить його копія. (а.с. 140).

20 липня 2001 року вказаний виконавчий лист був направлений на адресу начальника Тернопільського міського відділу ДВС що підтверджується копією відповідного супровідного листа. (а.с. 139)

Згідно подання начальника Тернопільського міського відділу ДВС М.Гриців, станом на 26 квітня 2005 року у виконавчому провадженні за зазначеним вище виконавчим листом проводились виконавчі дії. (а.с. 141)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті заміна сторони виконавчого провадження не проводилась.

Станом на 2013 рік, виконавчий документ на виконанні у Другому відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції не перебував.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2013 року задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та скасовано ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.03.2001 року, якою вжито заходи забезпечення позову.

Постановляючи ухвалу про скасування заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив зокрема і з того, що виконавчі документи про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 або ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції не перебувають.

Згідно довідки № 54594 від 20 листопада 2018 року, виданої начальником ТМВ ДВС ГТУЮ в Тернопільській області Литвином Р.М., в базі даних АСВП виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 72000 грн. боргу за договором позики та 390 грн. сплаченого держмита, станом на 19 листопада 2018 року на виконанні не перебувають. Перевіркою бази даних АСВП (спецрозділ) встановлено, що виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 також не перебували на виконанні у Першому та Другому відділах державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції.

З поданням про видачу дубліката виконавчого листа державний виконавець звернувся до суду 21 листопада 2018 року.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 370 ЦПК України (в редакції чинній до 15.12.2017 року) замість втраченого оригіналу виконавчого листа, суд який видав виконавчий лист має право за заявою стягувача, або поданням державного виконавця видати його дублікат.

З 15.12.2017 року, згідно до Закону №2147 від 03.10.2017 року, набула чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України, в якому відсутня норма права, яка аналогічна за змістом статті 370 в попередній редакції ЦПК України.

Однак, законодавець в пункті 17.4 Перехідних положень ЦПК України (в ред. 2017 року) зазначив, що до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що виконавчий лист втрачено.

Посилання ДВС на відсутність виконавчих проваджень у Першому та Другому відділах державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції не свідчить про втрату виконавчого листа.

Згідно довідки Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції №19/57601/11 від 29 жовтня 2013 року, станом на 28.10.2013 року будь-які виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 та її батька ОСОБА_3 боргу, на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції не перебувають.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 стверджує про те, що виконавчий лист виданий на виконання рішення Тернопільського міського суду від 13 червня 2001 року не був виконаний і борг не повернутий, однак матеріали справи не містять доказів того, що рішення суду не виконане.

Перебування виконавчого листа на виконанні в 2001 році не може свідчити про те, що за такий значний період до смерті боржника, рішення суду не було виконане.

Після смерті боржника ОСОБА_3 в 2009 році, стягувач не звертався із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, що свідчить про те, що ОСОБА_2 не цікавився виконанням рішення суду про стягнення на його користь 72000 грн. боргу за договором позики, яке як він стверджує не виконане і на даний час.

ОСОБА_1 , як дочка боржника і спадкоємиця його майна зверталась у 2013 році з заявою про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики і до заяви долучила довідку ДВС про відсутність станом на 28.10.2013 року будь-яких виконавчих документів про стягнення з неї та її батька ОСОБА_3 боргу.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що батько за життя повернув борг ОСОБА_2 .

Посилання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на той факт, що виконавчий лист був втрачений при об`єднанні першого і другого відділів ДВС Тернопільського міського управління юстиції, яке мало місце в 2016 році, колегією суддів оцінюються критично, оскільки такі доводи суперечать матеріалам справи, зокрема довідці Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції №19/57601/11 від 29 жовтня 2013 року, згідно якої станом на 28.10.2013 року будь-які виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 та її батька ОСОБА_3 боргу, на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції не перебувають.

Закон України Про виконавче провадження встановлює порядок і строки здійснення примусового виконання виконавчих документів.

Таким чином з врахуванням вказаного та відсутності доказів, які свідчать про втрату виконавчого листа, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та видачі дубліката виконавчого листа.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно норм ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, п.17.4 перехідних положень ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 Гриців ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 вересня 2019 року.

Головуючий Бершадська Г.В.

Судді: Гірський Б.О.

Ходоровський М.В.