ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/138/16-ц Номер провадження 22-ц/814/1689/19Головуючий у 1-й інстанції Омельченко І. І. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представники позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представник відповідача адвокат Борзовець О.В.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та заявою Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_4

на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2019 рокуухвалене суддею Омельченко І.І., повний текст рішення складено - 12 квітня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», треті особи: треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: СФГ «Кристал», Григоро-Бригадирівська сільська рада Кобеляцького району Полтавської області, відділ Держгеокадастру у Кобеляцькому районі Полтавської області, ПП «Алан-Зем», про визнання недійсним та скасування державних актів про право власності на земельні ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року адвокат Свястіна М.О. в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання недійсним та скасування державних актів про право власності на земельні ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням виконавчого комітету Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області від 25 травня 1995 року № 37 ОСОБА_5 було передано у власність земельну ділянку площею 0,76 га, яка розташована на території Григоро-Бригадирівської сільської ради, призначеної для: обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,51 га. На підставі вказаного рішення видано Державний акт на право приватної власності на землю № 131 від 26.04.1996 року. Земельній ділянці присвоєно адресу: АДРЕСА_1 . У жовтні 2015 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 звернулася до ПП «Алан-Зем» з метою виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,25 га в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0370) та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,5 га в натурі ( на місцевості) для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :01:001:0371). Після виготовлення технічних документацій у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру заявнику відмовлено, оскільки виявлено перетин ділянок.

Рішенням виконавчого комітету Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області від 25 травня 1995 року № 37 ОСОБА_6 було передано у власність земельну ділянку площею 0,83 га, яка розташована на території Григоро-Бригадирівської сільської ради, призначеної для: обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,58 га. На підставі вказаного рішення видано Державний акт на право приватної власності на землю № 132 від 10.10.1996 року. Земельній ділянці присвоєно адресу: АДРЕСА_1 . У жовтні 2015 року ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до ПП «Алан-Зем» з метою виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,47 га в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0368). Після виготовлення технічних документацій 04.11.2015 року у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру заявнику відмовлено, оскільки виявлено перетин ділянок: ділянки з кадастровим номером :00:004:0225 (площа співпадає на 48,0819 %), з кадастровим номером :00:003:0017 (площа співпадає на 3,047 %).

Рішенням виконавчого комітету Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області від 10 жовтня 1996 року № 2 ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку площею 0,85 га, яка розташована на території Григоро-Бригадирівської сільської ради, призначеної для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. На підставі вказаного рішення видано Державний акт на право приватної власності на землю № 235 від 18.06.1995 року. Земельній ділянці присвоєно адресу: АДРЕСА_1 . У жовтні 2015 року ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до ПП «Алан-Зем» з метою виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,5212 га в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0373). Після виготовлення технічної документації 05.11.2015 року у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру заявнику відмовлено, оскільки виявлено перетин ділянок: ділянки з кадастровим номером :00:004:0225 (площа співпадає на 68,3579 %), з кадастровим номером :00:003:0017 (площа співпадає на 30,9965 %). Згідно електронної бази Національної кадастрової системи власником земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0225 є ОСОБА_4 (Державний акт на право приватної власності на землю ЯГ № 673948, виданий 29.03.2007 року, зареєстрованим за № 29); власником земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0017 є ОСОБА_7 (Державний акт на право приватної власності на землю ПЛ № 218428 від 03.02.2006 року). Позивачі просили суд визнати недійсними та скасувати державні акти про право власності ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на вище вказані земельні ділянки. Просили суд зобов`язати ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" за власний рахунок виготовити технічну документацію з землеустрою по передачі земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_7 із подальшим виготовленням державних актів та вирішити питання щодо понесених судових витрат.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2019 року позов ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання недійсним та скасування державних актів про право власності на земельні ділянки - задоволено частково.

Визнано недійсним та скасовано Державний акт про право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, розташовану на території Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, площею 4,06 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:004:0225, серії ЯГ № 673948, виданий 29.03.2007 року, зареєстрований за № 29 та скасовано його державну реєстрацію.

Визнано недійсним та скасовано Державний акт про право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку, розташовану на території Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, площею 4,06 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:003:0017, серії ПЛ № 218428, виданий 03.02.2006 року та скасовано його державну реєстрацію.

У задоволенні позову в частині зобов`язання ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» за власний рахунок виготовити технічну документацію з землеустрою по передачі вищевказаних земельних ділянок у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_7 із подальшим виготовленням державних актів відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 по 3 176,10 грн. кожному понесених судових витрат.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 по 3 176,10 грн. кожному понесених судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що станом на 1992 рік встановлені межі села Григоро-Бригадирівка Кобеляцького району Полтавської області, що підтверджується картою 1992 року, які не змінювалися. У 1996 році та 2000 році виготовлені карти, в яких конфігурація земельних ділянок не відповідає карті 1992 року. Передача земельних ділянок позивачам відбулася із дотриманням вимог чинного на той час земельного законодавства. Передача земельної ділянки новому власнику могла відбутися лише після вилучення ділянки у попереднього власника, чого вчинено не було. У 2000 році виготовлено схему організації території, яка не відповідає схемі, яка існувала станом на 1992 рік. Зміна конфігурації не погоджувалась. Позивачі правомірно набули право власності на земельні ділянки, яке під час розпаювання земель КСП «Прогрес» порушено, оскільки відбулося накладення на земельні ділянки позивачів земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким в частині позовних вимог визнання недійсним та скасування Державного акту про право його власності на земельну ділянку, розташовану на території Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, площею 4,06 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:004:0225, серії ЯГ № 673948, виданий 29.03.2007 року відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:004:0225 на підставі Державного акту, серії ЯГ № 673948, виданого 29.03.2007 року Кобеляцькою РДА належить йому. Підставою видачі Державного акту є розпорядження голови Кобеляцької райдержадміністрації від 18 липня 2006 року № 500. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації за межами населених пунктів. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, Державний акт на право приватної власності на землю видається власникам земельних часток (паїв) на підставі рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи райдержадміністрації за місцем розташування земельних ділянок згідно з проектом. Отже, в разі визнання недійсним та скасування спірного Державного акту належним відповідачем по даній справі є орган, який видав цей акт, а саме Кобеляцька райдержадміністрація, а він має бути третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, оскільки дане рішення впливатиме на його права. Крім того, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку без установлення незаконності рішення відповідного органу, на підставі якого він виданий, не є належним способом захисту порушених прав. Орган, який видав спірний Державний акт, не залучений по даній справі, хоча позовна вимога про визнання недійсним державного акту прямо впливає на його права та обов`язки.

26.06.2019 року до Полтавського апеляційного суду надійшла заява третьої особи - Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_4 (т.5 а.с. 142 144).

Заява Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області мотивована тим, що у рішенні суду першої інстанції зазначено, що у 1996 та 2000 роках виготовлені карти, в яких конфігурація земельних ділянок не відповідає карті 1992 року, зазначене не відповідає дійсності, оскільки конфігурація земельних ділянок на картах 1996 та 2000 роках не суперечить карті 1992 року. Усі карти є належним чином погоджені. Передача земельної ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відбувалася відповідно до погодженої карти землеустрою, а виготовлення документів заявниками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , відбулося у 2015 році без врахування землевпорядної документації попередніх років. Розташування ділянок вказаних заявників на картах землеустрою не відповідає їх фактичному розташуванню на місцевості, що повинно встановлюватися експертним шляхом, чого судом першої інстанції не було зроблено оскільки відповідної експертизи на місцевості проведено не було. Враховуючи вищевикладене, сільська рада просить рішення суду скасувати через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що на підставі рішення виконавчого комітету Григоро-Бригадирівської сільської Ради народних депутатів від 25 травня 1995 року № 37 ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,76 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Григоро-Бригадирівської сільської ради, призначена для обслуговування житлового будинку 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства 0,51 га, про що видано Державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ПЛ № 050745, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 131 ( т.1 а.с. 29).

Із технічного звіту на земельну ділянку, передану ОСОБА_5 , вбачається, що земельна ділянка знаходиться в АДРЕСА_2 . Акт встановлення та погодження меж землекористування складено 20 жовтня 1995 року (т.1 а.с. 30-32).

У 2015 році ОСОБА_5 виготовила технічні документації на земельні ділянки (на одну - для ведення особистого підсобного господарства, а на іншу - для будівництва жилого будинку і господарських будівель) (т.1 а.с. 33-43), однак, у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру 04.11.2015 року ОСОБА_5 відмовлено у зв`язку з невідповідністю поданих документів вимогам ЗУ «Про державний земельний кадастр» і Порядку ведення державного земельного кадастру, а саме перетину ділянок з ділянкою :00:003:0017 (площа співпадає на 30,7497 %), з ділянкою :00:004:0225 (площа співпадає на 69,1488 %) з ділянкою :00:004:0225 (площа співпадає на 0,2243 %) та у зв`язку з знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (т.1 а.с. 44-45).

Рішенням 25 сесії 6 скликання Григоро-Бригадирівської сільської ради від 04.11.2014 року земельній ділянці, належній ОСОБА_5 , присвоєно адресу: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 70).

На підставі рішення виконавчого комітету Григоро-Бригадирівської сільської Ради народних депутатів ОСОБА_6 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,83 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Григоро-Бригадирівської сільської ради, призначена для обслуговування житлового будинку 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства 0,58 га, про що видано Державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ПЛ № 050739, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 132 ( т.1 а.с. 46).

Із технічного звіту на земельну ділянку, передану ОСОБА_6 , вбачається, що земельна ділянка знаходиться в АДРЕСА_3 . Акт встановлення та погодження меж землекористування складено 12 жовтня 1995 року (т.1 а.с. 47-49).

У 2015 році ОСОБА_6 виготовила технічну документацію на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :01:001:0368 (т.1 а.с. 50-54), однак, у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру 04.11.2015 року ОСОБА_6 відмовлено у зв`язку з невідповідністю електронного документа установленим вимогам, а саме перетину ділянок з ділянкою :00:003:0017 (площа співпадає на 3,047 %) з ділянкою :00:004:0225 (площа співпадає на 48,0819 %) (т.1 а.с. 56).

Рішенням 25 сесії 6 скликання Григоро-Бригадирівської сільської ради від 04.11.2014 року земельній ділянці, належній ОСОБА_6 , присвоєно адресу: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 72).

На підставі рішення виконавчого комітету Григоро-Бригадирівської сільської Ради народних депутатів від 10 жовтня 1996 року ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,85 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Григоро-Бригадирівської сільської ради, призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, про що видано Державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ПЛ № 050789, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 235 ( т.1 а.с. 57).

Із технічного звіту на земельну ділянку, передану ОСОБА_1 , вбачається, що земельна ділянка знаходиться в АДРЕСА_4 . Акт встановлення та погодження меж землекористування складено 26 червня 1995 року (т.1 а.с. 58-61).

У 2015 році ОСОБА_1 виготовив технічну документацію на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :01:001:0373 (т.1 а.с. 62-66), однак, у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру 05.11.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку з невідповідністю електронного документа установленим вимогам, а саме перетину ділянки з ділянкою :00:003:0017 (площа співпадає на 30,9965%) з ділянкою :00:004:0225 (площа співпадає на 68,3579 %) (т.1 а.с. 67-68).

Рішенням 25 сесії 6 скликання Григоро-Бригадирівської сільської ради від 04.11.2014 року земельній ділянці, належній ОСОБА_1 , присвоєно адресу: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.71).

Земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0017 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 218428, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 64 від 3 лютого 2006 року належить ОСОБА_7 ( т.1 а.с. 91,92).

Земельна ділянка з кадастровим номером :00:004:0225 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 673948, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 29 від 29 березня 2007 року належить ОСОБА_4 . Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( т.1 а.с. 90, 92, 182-184).

На момент передачі земельних ділянок позивачам у власність земельні ділянки були розташовані у межах населеного пункту с. Григоро-Бригадирівка Кобеляцького району Полтавської області. Розташування земельних ділянок відповідає карті, яка чинна на час передачі ділянок у власність (План земель в межах адміністративного підпорядкування Григоро-Бригадирівська сільська рада Народних депутатів Кобеляцького району Полтавської області, 1992 року) (т. а.с. ).

У подальшому у 1996 році під час виготовлення Полтавським філіалом Української Академії Аграрних наук Інституту Землеустрою проекту роздержавлення і приватизації земель колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» Григоро-Бригадирівської сільської ради Народних депутатів Кобеляцького району Полтавської області без погодження із власниками земельних ділянок відбулась зміна конфігурації земель. Фактично земельні ділянки, які знаходились в межах населеного пункту, були віднесені до земель учасників КСП «Прогрес», які у подальшому розпайовані та передані членам КСП. Схема організації території земельних часток (паїв) учасників ТОВ «Прогрес» розроблена у 2000 році (т.2 а.с. 1-20 та схема окремим додатком), яка також співпадає з конфігурацією 1996 року та не відповідає плану земель 1992 року.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсним та скасування державних актів про право власності на земельні ділянки,суд першої інстанції виходив з того, що передача земельних ділянок позивачам відбулася із дотриманням вимог чинного на час вчинення зазначених дій законодавства. Передача земельної ділянки новому власнику могла відбутися лише після вилучення ділянки у попереднього власника, чого вчинено не було. У 2000 році виготовлено схему організації території, яка не відповідає схемі, яка існувала на 1992 рік. Зміна конфігурації не погоджувалась. Позивачі правомірно набули право власності на земельні ділянки, яке у подальшому під час розпаювання земель КСП «Прогрес» порушено, оскільки відбулось накладення на земельні ділянки позивачів меж земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_7 Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» за власний рахунок виготовити технічну документацію з землеустрою по передачі вищевказаних земельних ділянок у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_7 із подальшим виготовленням державних актів, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку вказаним відповідачем право позивачів не порушеного, а за захистом інтересів може звернутися лише особа, права чи інтереси якої порушені.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Земельного кодексу від 18 грудня 1990 року N 561, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, громадяни України мали право на одержання у власність земельних ділянок для: ведення особистого підсобного господарства та будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) і передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Безплатно земельні ділянки передаються у власність громадян для: ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру, визначеного статтею 67 цього Кодексу;

Статтею 9 цього Кодексу визначено, що до компетенції сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин належало регулювання земельних відносин на їх території належить, а саме передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу.

Передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадилася Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

За приписами статті 22, 23 цього Кодексу право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Отже, першочерговою підставою для складання державного акту на право приватної власності на землю є прийняття сільською радою рішення про передачу безоплатно у власність громадянину земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства та будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка).

Проте, на підставі частин 2, 3 ст. 152 ЗК 2001 року, у редакції на час звернення до суду, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

В силу статті 155 ЗК 2001 року у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ОСОБА_4 не є належним відповідачем по справі, не заслуговують на увагу, оскільки згідно правових позицій Верховного Суду України, висловлених при розгляді справи №6-57 цс13, № 6-2824 цс15 від 20.04.2016 р., право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, таким чином, державні акти на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності і видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Згідно ч. 4. ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Даний позов пред"явлено до суду у січні 2016 р., тобто під час дії ЦПК України у редакції 2010 року, ч. 1 ст. 11 якого передбачала, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, тому у відповідності до вимог ст. 15,16 ЦК України та ст. 3,4,11 ЦПК України право на обрання способу захисту порушеного права належало позивачеві, а суд зобов`язаний розглянути справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України (у редакції 2017 р.) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд у складі колегії суддів не вбачає.

Згідно ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та заяву Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2019 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов