Постанова

Іменем України

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 210/2131/17

провадження № 61-9299 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Кривцової Г. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачі: публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення про визнання довідки про заробітну плату такою, що не відповідає вимогам законодавства та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі судді Хлистуненко О. В. від 10 грудня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Барильської А. П., Бондар Я. М., Зубакової В. П.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»), Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення про визнання довідки про заробітну плату для обчислення середньої заробітної плати для призначення страхових виплат такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що він з 12 жовтня 1983 року по 25 червня 2011 рік працював формувальником машинного формування фасоносталеливарного цеху ливарно-ковальського виробництва на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Через недосконалість робочого місця виробничі операції формувальника машинного формування були пов`язані з впливом шкідливих факторів локальної вібрації, показники якої перевищували нормативні значення.

З 23 червня 2014 року він перебуває на обліку в Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (на даний час Фонд соціального страхування України).

Згідно висновку медико-соціальної експертної експертизи від 17 липня 2014 року йому встановлена стійка втрата професійної працездатності 30% та 3 група інвалідності.

Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних заварювань України (на даний час Фонд соціального страхування України) йому призначено страхові виплати, при цьому заробітна плата для призначення виплат обчислена на підставі довідки про заробітну плату № 811-15/1-6067 від 13 серпня 2014 року, виданою ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за період з грудня 2010 року по травень 2011 року.

ОСОБА_1 зазначав, що після 22 грудня 2010 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не мав права допускати його до виконання трудових обов`язків з тими самими умовами праці, які призвели до погіршання здоров`я. Запропонувати йому іншу посаду станом на грудень 2010 року не було можливості за відсутності відповідного робочого місця, тому він залишався працювати в своєму цеху, але виконував обов`язки різноробочого.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2016 року, у справі № 210/1266/15-ц, що має преюдиційне значення у справі, встановлено, що його було переведено за згодою на більш легку роботу за станом здоров`я, оскільки за висновком заключної комісії по профоглядам 22 грудня 2010 року йому було рекомендовано працевлаштування з виключенням важкості праці та впливу виробничих вібрацій.

Отже, на час пошуку йому ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» відповідного робочого місця згідно його стану здоров`я, він числився в цеху ливарно-ковального виробництва на тій самій посаді, що і до погіршення стану здоров`я, а заробітну плату отримував як різноробочий.

25 червня 2011 року позивач був переведений на посаду землероба в інший цех.

ОСОБА_1 вважав, що у зв`язку з тим, що вінз січня 2011 року по червень 2011 року виконував обов`язки різноробочого, які не пов`язані з погіршенням здоров`я, даний період не є належним для обчислення заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати в зв`язку з втратою працездатності.

Він звертався до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» із заявою про видачу довідки за період, що передував його переведенню на посаду різноробочого, а саме з січня по грудень 2010 рік. На підставі його заяви було видано довідку №8412-12/1-4650 від 22 листопада 2016 року, згідно якої він звернувся до відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних заварювань України (на даний час Фонд соціального страхування України) для здійснення перерахунку призначених виплат. Проте отримав відповідь, що підстави для здійснення перерахунку страхових виплат відсутні.

Ураховуючи викладене та уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив суд визнати довідку ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 811-15/1-6067 від 13 серпня 2014 року, видану за період з грудня 2010 року по травень 2011 року такою, що не відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 (далі - Порядок обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням) та зобов`язати управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення призначити страхові виплати виходячи з розрахункового періоду з липня 2010 року по грудень 2010 року включно, на підставі довідки про заробітну плату № 8412-12/1-4650 від 22 листопада 2016 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано довідку ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 811-15/1-6067 від 13 серпня 2014 року, видану за період з грудня 2010 року по травень 2011 року такою, що не відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266.

Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення призначити страхові виплати ОСОБА_1 . виходячи з розрахункового періоду з липня 2010 року по грудень 2010 року включно на підставі довідки про заробітну плату № 8412-12/1-4650 від 22 листопада 2016 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що видана ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» довідка № 811-15/1-6067 від 13 серпня 2014 року про заробітну плату ОСОБА_1 за період з грудня 2010 року по травень 2011 року не відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, оскільки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», відповідно до своїх розпоряджень перевів позивача без запису в трудовій книжці, за його згодою, тимчасово, на легку працю різноробочого із значно меншою заробітною платою.

Отже, указана довідка видана з порушенням законодавства, призвела до неправильного визначення сум страхових виплат ОСОБА_1 та порушила право останнього на страхові виплати за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення залишено без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком районного суду, при цьому також вказав, що оскаржувана довідка про заробітну плату ОСОБА_1 за період з грудня 2010 року по травень 2011 року не відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, оскільки не охоплює період роботи позивача за останнім основним місцем роботи перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2019 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано цивільну справу з Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Системою автоматизованого розподілу визначено суддю-доповідача у вищевказаній справі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що в трудовій книжці позивача відсутні будь-які відомості про його переведення на іншу роботу в період з 22грудня 2010 року по момент його звільнення 25червня 2011 року, тому визначення середньомісячного заробітку відповідно до вимог пункту 12 Порядку обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, має бути проведено саме за період з грудня 2010 року по травень 2011 року.

Крім того, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31жовтня 2016 року, що набрало законої сили та є преюдиційним, ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні позовних вимог про зобов`язання надати уточнюючу довідку про заробітну плату для перерахування щомісячної страхової виплати, скасування постанов та стягнення страхових виплат, та вказаним судовим рішенням встановлено, що оскаржувана довідка була видана відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266.

Також заявлені позивачем позовні вимоги не відповідають способам захисту судом цивільних прав та інтересів.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 у період з 12 жовня 1983 року по 25 червня 2011 рік працював на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» формувальником машинного формування фасоносталеливарного цеху ливарно-ковальського виробництва (а.с. 7-8).

Відповідно до пункту 16 Акту № 21 розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання від 13 травня 2014 року професійне захворювання виникло за таких обставин: ОСОБА_1 працюючи з 12 жовтня 1983 року по 25 червня 2011 року формувальником машинного формування фасоносталеливарного цеху ливарно-ковальського виробництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», виконував такі роботи: виготовлення на формувальних машинах ливарних форм моделях для одержання придатних виливків заданої конфігурації з додатковим ущільненням форм ручної пневмотрамбовкою ПА-АПК-10; виконання такелажних робіт з транспортування прибилів та стрижнів. Виробничі операції формувальника машинного формування пов`язані з впливом шкідливих факторів локальної вібрації, показники якої перевищували нормативні значення через недосконалість робочого місця. У пункті 17 Акту розслідування професійного захворювання позивача зазначено, що причиною виникнення професійного захворювання є: локальна вібрація: 115-119 дБ при ГДР 112 дб (а.с. 12-13).

Висновком медико-соціальної експертної експертизи від 17 липня 2014 року ОСОБА_1 встановлено стійку втрату працездатності 30% та 3 групу інвалідності строком до 01 липня 2015 року (а.с.10).

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі від 25 вересня 2014 року № 0407/22207/22207.1 ОСОБА_1 призначено одноразову допомогу внаслідок стійкої втрати професійної працездатності та постановою від 25 вересня 2014 року №0407/22207.1/3 призначено щомісячні страхові виплати. При цьому заробітна плата для призначення страхових виплат обчислена на підставі довідки про заробіту плату (дохід) потерпілого № 811-15/1-6067 від 13 серпня 2014 року виданої ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за період з грудня 2010 року по травень 2011 року (а.с. 16, 17, 18).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частин другої, третьої та сьомої статті 13 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг.

Професійне захворювання є страховим випадком також у разі його встановлення чи виявлення в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів.

Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Згідно з частинами першою та другою статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

Сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

У разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої медико-соціальною експертною комісією, Фонд соціального страхування від нещасних випадків проводить одноразову страхову виплату потерпілому, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду.

Частинами 10, 12 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв`язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Середньомісячний заробіток, обчислений у порядку, передбаченому частиною десятою цієї статті, береться для визначення розміру одноразової допомоги потерпілому або членам його сім`ї та особам, які перебували на його утриманні, у разі смерті потерпілого.

Розрахунок щомісячних страхових виплат проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266, у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

Пунктами 3, 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат (крім страхування на випадок безробіття) та оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця, є період роботи за останнім основним місцем роботи (зайняття підприємницькою діяльністю) перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески. Розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб), є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок (для страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання осіб, у яких через деякий час погіршився стан здоров`я у зв`язку з раніше отриманим ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання - період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням тимчасової непрацездатності).

Крім того, згідно з пунктом 12 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі коли на дату встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати застрахованою особою професійної працездатності минуло більше року з дня настання страхового випадку, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру заробітної плати перед настанням нещасного випадку на виробництві або перед звільненням з роботи (переходом на іншу роботу), з якою пов`язане професійне захворювання, з урахуванням її коригування, що провадиться робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Висновком медико-соціальної експертної комісії 17 липня 2014 року ОСОБА_1 первинно встановлено стійку втрату працездатності 30% та 3 групу інвалідності строком до 01 липня 2015 року (а.с.10).

Відповідно до пункту 16 Акту розслідування професійного захворювання, професійне захворювання позивача виникло внаслідок виконання трудових обов`язків формувальника машинного формування фасоносталеливарного цеху ливарно-ковальського виробництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» і не пов`язане з виконанням позивачем трудових обов`язків різноробочого, а тому у відповідності до пункту 12 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з розміру заробітної плати перед настанням нещасного випадку на виробництві або перед звільненням з роботи (переходом на іншу роботу), з якою пов`язане професійне захворювання, та розрахунковим періодом для обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням для позивача є період його роботи в цеху ливарно-ковального виробництва формувальником машинного формування.

Крім того, відповідно до пунктів 25, 26 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, довідка про середню заробітну плату (дохід), з якої сплачено страхові внески, для розрахунку страхових виплат складається за формою згідно з додатками 2-6. Робочі органи виконавчих дирекцій фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування мають право перевіряти обґрунтування видачі довідок про середню заробітну плату, достовірність зазначених у них відомостей шляхом звіряння даних, зазначених у довідках, з відомостями про нараховану заробітну плату на підприємствах, в установах чи організаціях або з базою даних персоніфікованого обліку застрахованих осіб Пенсійного фонду України та базою даних Державної податкової адміністрації України.

Таким чином, суди дійшли обґрунтованого висновку про порушення прав позивача призначенням страхових виплат на підставі довідки виданої ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 13 серпня 2014 року про його заробітну плату за період з грудня 2010 року по травень 2011 року та в зв`язку із чим обґрунтовано задовольнили позов.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів про те, що оскаржувана позивачем довідка про його заробітну плату за період з грудня 2010 року по травень 2011 року не відповідає вимогам пункту 12 Порядку, обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, оскільки не охоплює період роботи позивача за останнім основним місцем роботи (зайняття підприємницькою діяльністю) перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески.

Доводи касаційної скарги про те, що в трудовій книжці позивача відсутні будь-які відомості про його переведення на іншу роботу в період з 22 грудня 2010 року по момент його звільнення 25 червня 2011 року, тому визначення середньомісячного заробітку відповідно до вимог пункту 12 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, має бути проведено саме за період з грудня 2010 року по травень 2011 року, є безпідставними, оскільки після рекомендації працевлаштування позивача з виключенням важкості праці та впливу виробничих вібрацій, його без запису в трудовій книжці, тимчасово, до 25 червня 2011 року, було переведено на легку працю різноробочого із меншою заробітною платою в цеху ливарно-ковальського виробництва.

Таким чином, оскільки довідка ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 811-15/1-6067 від 13серпня 2014 року, видана за період роботи позивача на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за період з грудня 2010 року по травень 2011 року, не охоплює період роботи позивача за останнім основним місцем роботи перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески, така довідка не є належною для обчислення заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати в зв`язку з втратою працездатності.

Посилання касаційної скарги на те, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2016 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання надати уточнюючу довідку про заробітну плату для перерахування щомісячної страхової виплати, скасування постанов та стягнення страхових виплат, та вказаним судовимрішенням встановлено, що оскаржувана довідка була видана відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів№ 1266 від 26вересня 2001 року, не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки хоча зазначеним рішенням суду вирішено спір між тими самими сторонами, проте позов було заявлено з інших правових підстав й досліджувались інші обставини.

Так, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2016 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання надати уточнюючу довідку про заробітну плату для перерахування щомісячної страхової виплати з тих підстав, що в ході судового розгляду вказаної справи було встановлено, що оспорювана довідка видана підприємством на вимогу позивача саме за той період, який вказав сам позивач, тому у суду відсутні підстави вважати, що права позивача при видачі оспорюваної довідки були порушені, не визнані чи оспорені, оскільки в довідках, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що в них вказана заробітна плата потерпілого саме за той період, за який саме запитував позивач.

Отже, позивачем усправі не було заявлено позовних вимог щодо визнання довідки про заробітну плату такою, що не відповідає вимогам законодавства, а саме вимогамПостанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266.

Доводи касаційної скарги про те, що заявлені позивачем позовні вимоги не відповідають способам захисту судом цивільних прав та інтересів є безпідставними, оскільки згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Статтею 20 ЦК України передбачено, що право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Таким чином, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Частиною другоюстатті 16 ЦК України закріплений перелік способів здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Разом з тим, зазначений в статті перелік способів захисту не є вичерпним.

Відповідно до абзацу2 пункту 10 частини другої статті16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Крім того, згідно зі статтею 5 ЦПК України,здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Колегія суддів погоджується з висновками судів про те, що позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права, оскільки у зв`язку з видачею оскаржуваної позивачем довідки, яка видана з порушенням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266, позивачу було невірно визначено суми страхових виплат, що порушило право останнього на страхові виплати за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, у зв`язку з чим позивач, відповідно до вимог ЦПК України, звернувся до суду за захистом порушеного права та вірно обрав спосіб захисту шляхом визнання оспорюваної довідки про заробітну плату такою, що не відповідає вимогам законодавства.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій забезпечили повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, ухвалили судові рішення з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують та на їх законність не впливають.

Інші доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування законних судових рішень, спростовуються сукупністю досліджених при розгляді справи доказів, на законність судових рішень не впливають, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із висновком судів щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (стаття 400 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова