Постанова

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 591/3285/17

провадження № 61-1535св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «ДельтаБанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В. В. на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 листопада 2017 року у складі судді Шелєхової Г. В. та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 07 грудня 2017 року, у складі колегії суддів: Хвостика С. Г., Ткачук С. С., Левченко Т. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В. В. (далі - ПАТ «Дельта Банк») про зобов`язання повернути майно, що утримується без належної правової підстави.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 08 грудня 2014 року уклала з ПАТ «Дельта Банк» договір банківського вкладу «Найкращий від Миколая-on-line» № 9399, відповідно до умов якого передала банку 16 197,99 доларів США строком до 08 березня 2015 року. У подальшому на її вимогу про закриття вкладного рахунку, вказані кошти було зараховано на поточний рахунок № НОМЕР_1 .

З вказаного рахунку нею було перераховано на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_2 на виконання договору банківського вкладу «Найкращий від Миколая-on-line» № 012-18000-250215 від 25 лютого 2015 року, кошти в розмірі 4 613 доларів США.

З березня 2015 року у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію.

Посилаючись на те, що вказані кошти банк не повернув на її рахунок, а ОСОБА_2 відмовлено в отриманні цих коштів через нікчемність правочину, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості отримати належне їй майно через безпідставне утримання його відповідачем, ОСОБА_1 просила в порядку реституції, оскільки договір банківського вкладу визнано недійсним й в силу вимог частини п`ятої статті 216 ЦК України, якою передбачено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, зобов`язати ПАТ «Дельта Банк» перерахувати кошти в сумі 4 613 доларів США, які перебувають на рахунку ОСОБА_2 . № НОМЕР_2 на її рахунок № НОМЕР_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 08 листопада 2017 року позов задоволено. Зобов`язано ПАТ «Дельта Банк» перерахувати кошти в розмірі 4 613 доларів США, що перебувають на рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_2 на підставі договору банківського вкладу «Найкращий від Миколая-on-line» № 012-18000-250215 від 25 лютого 2015 року, на рахунок ОСОБА_1 . № НОМЕР_1 , відкритий на підставі договору № 011-18501-110113 від 11 січня 2013 року.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що право позивача, яка є власником спірної суми коштів порушено і підлягає захисту з підстав, визначених статтями 215, 216 ЦК України.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 07 грудня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» відхилено, рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 листопада 2017 року залишено без змін.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який всебічно та повно з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У грудні 2017 року ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В. В. подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалені у справі судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову в позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що поза увагою судів залишилося те, що на спірні правовідносини розповсюджуються положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які є спеціальними і пріоритетними відносно інших законодавчих актів України, й на підставі яких позивач 12 жовтня 2015 року отримала від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відділення Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» 124 365 грн. Також судами не враховано, що власником спірних коштів, є ОСОБА_2 , на рахунку якої вони перебувають, тимчасове блокування коштів на рахунку здійснено для їх відшкодування в подальшому за рахунок реалізації майна банківської установи в порядку статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а не за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі статті 26 цього закону. У даному випадку не ставиться питання про наявність чи відсутність вказаних коштів на рахунку, а вирішується питання про порядок їх відшкодування власнику, тобто ОСОБА_2 . Таким чином, спірні грошові кошти, відповідно до вимог статті 216 ЦК України, можуть бути повернуті лише стороні правочину, в той час як позивач договір банківського вкладу не укладала та не є особою, на користь якої було укладено даний договір, й відповідно не має права вимоги повернення коштів на її рахунок.

Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та надано строк для надання відзиву.

У поданому 24 квітня 2018 року відзиві, ОСОБА_1 просить, касаційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» залишити буз задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін, посилаючись на те, що суди цілком законно і обґрунтовано задовольнили її позовні вимоги.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК Українивизначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що на підставі укладеного 08 грудня 2014 року з ПАТ «Дельта Банк» договору банківського вкладу «Найкращий від Миколая-on-line» № 9399 ОСОБА_1 передала банку 16 197,99 доларів США строком до 08 березня 2015 року.

24 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Дельта Банк» із заявою про закриття рахунку, яку банк задовольнив та у відповідності до пункту 1.10 договору банківського вкладу перерахував кошти на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 , відкритий на підставі договору № 011-18501-110113 від 11 січня 2013 року, з якого остання мала право на власний розсуд використовувати кошти, у тому числі, і за допомогою електронних платіжних засобів.

25 лютого 2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая-on-line» № 012-18000-250215 із залученням вкладу в іноземній валюті в розмірі 4 613 доларів США, з виплатою процентів на суму вкладу в розмірі 5% річних на строк до 26 травня 2015 року, того ж дня додатковою угодою № 1 внесено зміни до вказаного договору й викладено пункт 1.8 договору у іншій редакції, а саме передбачено можливість зарахування вкладу на рахунок ОСОБА_2 шляхом перерахування коштів з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи-резидента.

25 лютого 2015 року ОСОБА_1 перерахувала на вкладний рахунок ОСОБА_2 . 4 613 доларів США.

Постановою Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/БТ «Про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», банк віднесено до категорії проблемних на строк до 180 днів, з метою стабілізації діяльності банку та відновлення його фінансового становища було запроваджено певну низку обмежень, у тому числі - заборонено здійснювати проведення будь-яких операцій за чинними договорами, що призводять до збільшення гарантованої суми відшкодування з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 березня 2015 року прийнято рішення № 51 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» з 03 березня 2015 року та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В. В.

Рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08 квітня 2015 року № 71 та від 03 серпня 2015 року № 147 строк дії тимчасової адміністрації було запроваджено на шість місяців та продовжено до 02 жовтня 2015 року включно.

Постановою Національного банку України від 02 жовтня 2015 року № 664 відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно (рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 жовтня 2015 року № 181).

Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 лютого 2017 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» на два роки до 04 жовтня 2019 року.

23 вересня 2015 року листом № 8821/2463 ОСОБА_2 повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу № 012-18000-250215, укладеного з ПАТ «Дельта Банк» 25 лютого 2015 року.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, дугою статті 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до частин першої, четвертої, п`ятої статті 216 ЦК Українинедійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Тобто вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» установлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК Україниза договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.

Внесення грошових коштів на рахунок вкладника іншою особою передбачено частиною першою статті 1062 ЦК України, а саме зазначено, що кошти на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Порядок задоволення вимог кредиторів після початку процедури ліквідації банку врегульований розділом VIII Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту) (пункт 1 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Законом передбачено, що з дня початку процедури ліквідації банку повноваження органів управління банку здійснює, зокрема, уповноважена особа Фонду (пункт 1 частини першої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Відповідно до наведених вище приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» після початку процедури ліквідації банку вимоги кредиторів задовольняються в порядку визначеної статтею 52 цього Закону черговості відповідно до реєстру акцептованих вимог. Включення вимог позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів є підставою для їх задоволення за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку.

Порядок задоволення визнаних ліквідатором вимог кредиторів під час ліквідації банку не передбачає можливості задоволення вимог конкретного кредитора поза процедурою, встановленою Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Визначена частиною першою статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» черговість задоволення вимог кредиторів до банку не позбавляє та не обмежує вкладників банку права на повернення вкладу, а лише зумовлює певні процедурні питання здійснення ними цього права.

Відкликання Національним банком України на момент вирішення спору банківської ліцензії відповідача і початок процедури його ліквідації як юридичної особи зумовили для позивача настання правових наслідків, зокрема необхідність застосування спеціальної процедури пред`явлення майнових вимог до банку та їх задоволення у передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядку та черговості.

У спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому запроваджена тимчасова адміністрація та/або розпочата процедура ліквідації, зобов`язань перед кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними; цей Закон є пріоритетним щодо інших нормативних актів України у цих правовідносинах.

Такого ж висновку щодо застосування норм матеріального права дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 29 серпня 2018 року в справі № 127/10129/17, від 13 березня 2018 року в справі № 910/23398/16.

Оскільки 02 березня 2015 року у ПАТ «Дельта Банк» було розпочато процедуру ліквідації, стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», було неможливим.

Таким чином, власником коштів, розміщених на депозитному рахунку № НОМЕР_2 , відкритому на підставі договору банківського вкладу (депозиту), укладеного 25 лютого 2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк», є саме ОСОБА_2 , на користь якої мають бути повернені грошові кошти через нікчемність договору. Позивач ОСОБА_1 не є стороною вказаного договору, що унеможливлює повернення їй коштів з депозитного рахунку ОСОБА_2 в порядку реституції.

Крім того, кошти на депозитному рахунку ОСОБА_2 тимчасово заблоковані з метою подальшого їх відшкодування за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку в порядку вимог статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За вказаних обставин, висновок судів першої та апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 , оскільки відповідач безпідставно не повернув їй 4 613 доларів США з депозитного рахунку третьої особи - ОСОБА_2 , є помилковим.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, що відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України, що є підставою для скасування ухвалених судових рішень.

З урахуванням того, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, тому рішення судів першої й апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові з підстав, викладених вище.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК Українисуд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки касаційну скаргу відповідача задоволено та постановлено нове рішення про відмову в задоволенні позову, то з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ПАТ «Дельта Банк» необхідно стягнути судовий збір, яке останнє сплатило за подання касаційної скарги у розмірі 1 920,00 грн.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 листопада 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 07 грудня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про зобов`язання повернути майно, що утримується без належної правової підстави - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (код ЄДРПОУ - 34047020) судовий збір у сумі 1 920,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять гривень).

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук
Судді:В. О. Кузнєцов
А.С. Олійник
С. О. Погрібний
Г. І. Усик