Єдиний унікальний номер 233/6588/17 Номер провадження 22-ц/804/1193/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Мальованого Ю.М., Соломахи Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Самойленко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2019 року у цивільній справі № 233/6588/17 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири (суддя першої інстанції Каліуш Олена Валеріївна), -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири.

В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_5 . В квартирі АДРЕСА_3 мешкає відповідач - ОСОБА_3 , який є її власником.

03.12.2017 року в ранковий час з вини відповідача, через порушення правил користування сантехнічним обладнанням (теча шлангу подачі холодної води на зливной бачок) було залито її квартиру.

Позивач вважає, що неправомірними діями відповідача їй було завдано збитки у розмірі 20756,00 грн., що найшло відображення у звіті про оцінку шкоди від 12.12.2017 року, зробленого оцінювачем ОСОБА_4

Також у зв`язку з пошкодженням майна їй була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку зі розладом нормального життя, нервовій напрузі та переживаннях з приводу втрачених якостей життя, неможливостю належним чином користуватися своїм житлом.

Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 21506 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн., судові витрати, в тому числі і на правничу допомогу.

В лютому 2018 року позивач звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з уточненою позовною заявою до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , оскільки право власності на квартиру АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 27.04.2006 року.

Позивач просила суд першої інстанції стягнути солідарно з відповідачів на її користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 21506 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн., судові витрати, в тому числі і на правничу допомогу.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2018 року залучено до участі в розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири в якості співвідповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_4 .

В жовтні 2018 року позивач звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про зміну позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідачів солідарно на її користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5818,89 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 1500 грн.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири задоволені частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири 3634,00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 1500,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в рівних частках на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640,00 грн. тобто по 320,00 грн. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_2 до користь експерта Пальченко Ольги Юріївни витрати, пов`язані з викликом експерта до суду у розмірі 191,50 грн.

Із вказаним рішенням суду не погодилася відповідач - ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду 22 березня 2019 року.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 23 квітня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2019 року у цивільній справі № 233/6588/17 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири та надано позивачу та відповідачу по справі строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі до 02 травня 2019 року.

Копії ухвал про відкриття апеляційного провадження учасниками справи отримані (том № 2, а.с. 87,88), копія апеляційної скарги відповідача позивачем отримана (том № 2, а.с. 87,88). До Донецького апеляційного суду надійшов відзив від представника позивача (том 2, а.с. 89), який мав ознаки апеляційної скарги.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 13 травня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_6 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2019 року залишена без руху.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 27 травня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_6 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2019 року вважається неподаною та повернута.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 травня року справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири призначено до розгляду у судовому засіданні на 29 травня 2019 року о 10 год. 00 хв.

В обгрунтування апеляційної скарги відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що вона повністю згодна зі стягнутою сумою матеріальної шкоди, але не згодна із сумою моральної шкоди, а також з тим, що пропорційно задоволених вимог позивача не поділені витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Відповідач просила Донецький апеляційний суд рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2019 року за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, частково змінити, зменшивши суму моральної шкоди з 1500,00 грн. до 500,00 грн., а також розділити між сторонами пропорційно задоволеним позовних вимог судові витрати по оплаті судової будівельно-технічної експертизи.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 не з`явилися, були повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (том № 2, а.с. 115).

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 не з`явилася, була повідомлена про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (том № 2, а.с. 116).

Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сітало В.І., відповідача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_5 .

Відповідач ОСОБА_1 з 20 серпня 1994 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3

За час шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , 05.12.2009 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 05.12.2009 року була придбана квартира АДРЕСА_3 .

Право приватної власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано в Комунальному підприємстві «Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації» 07 грудня 2009 року за № 6869364.

Відповідно до частини 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Пунктом 1 частини 2 вказаної вище статті передбачено, що збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із частиною 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

03 грудня 2017 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_6 з квартири АДРЕСА_7 , що розташована поверхом вище, внаслідок течі шлангу подачі холодної води на змивний бачок.

Відповідно до Акту обстеження житлового фонду від 05 грудня 2017 року причиною залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 є теча шлангу подачі холодної води на змивний бачок (т.1 а.с.20).

Висновком судової будівельно - технічної експертизи № 296/6 від 24 червня 2018 року встановлені такі пошкодження квартири позивача: коридор площею 6,6 кв.м - на стелі з поліпшених паперових шпалер зафіксовані жовтуваті плями площею понад 0,8 кв.м, відшарування на стиках; на стіні з поліпшених паперових шпалер зафіксовані жовтуваті плаями площею понад 1 кв.м, відшарування від стін на стиках, підлога - лінолеум «Tarkett» не пошкоджений. Плити під ДВП під лінолеумом демонтовані не постраждали. Туалет площею 2,7 кв.м - стеля з пінопласту тріщина довжиною 0,8 м, товщиною 0,1 мм. Кухня площею 6,2 кв.м - пошкоджена стіна, яка була оклеїна вініловими шпалерами. На суміжній з туалетом стіні площею 2,5 м зафіксовані сліди чорноти. На підлозі під лінолеумом «Tarkett» на ДВП зафіксовані слід залиття площею біля 0,5 кв.м (т.1 а.с. 121-164).

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_7 про те, що вона не згодна зі стягненням з неї на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1500 грн. та позивач зовсім не дала пояснень в чому полягає моральна шкода, є безпідставними, оскільки частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як вбачається із пункту 3 частини 2 вказаної вище статті, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» № 4 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду № 5 від 25.05.2001 року; № 1 від 27.02.2009 року) передбачено, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Тим паче, відповідач в апеляційній скарзі просить апеляційний суд змінити розмір моральної шкоди з 1500 грн. до 500 грн., тим самим визнаючи заподіяну моральну шкоду, але в розмірі 500 грн.

Апеляційний суд частково не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вирішуючи питання щодо стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 вартості судово-будівельної експертизи у розмірі 6200 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог, суд виходить з того, що матеріальна шкода позивачу спричинена внаслідок неправильних (винних) дій відповідачів і відповідно до ч. 9 статті 141 ЦПК України суд повністю покладає зазначені витрати на відповідачів та підстав для їх відшкодування позивачем не вбачає.

Із пояснень в судовому засіданні відповідача ОСОБА_3 та його представника вбачається, що відповідачі неодноразово пропонували позивачу відшкодувати шкоду, але вона завищувала суму матеріальної шкоди і вони були вимушені призначати по справі судову будівельно-технічну експертизу, за яку відповідно до довідки, виданої судовим експертом Пальченко О.Ю. було сплачено ОСОБА_1 6200 грн. (том № 2, а.с. 117).

Пунктом 45 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року передбачено, що витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну. Законом не заборонено оплатити витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, іншою стороною у справі.

Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи загальні засади цивільного законодавства, а саме: справедливість, добросовісність та розумність, апеляційний суд вважає, що рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2019 року підлягає зміні в частині розподілу судових витрат, пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі 6200 грн., а саме розподілу порівну між сторонами.

В іншій частині рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2019 року не оскаржувалось.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2019 року змінити в частині розподілу судових витрат, пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі 6200 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертизи 3100 (три тисячі сто) грн. 00 коп.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2019 року в частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1500 грн. 00 коп. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст судового рішення складений 13 червня 2019 року

Суддя: О.Д.Канурна