№ 336/3316/19
провадження № 2/336/2453/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Петрова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

23.05.2019 р. позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності їй, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 04.03.1998 р. Шевченківською районною радою. Право власності зареєстровано в ЗМБТІ.

ІНФОРМАЦІЯ_1. чоловік позивача - ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на частку у зазначеній квартирі. Заповіту на випадок своєї смерті чоловік не залишив. Вона прийняла спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована разом з ним за однією адресою.

Місце проживання ОСОБА_2 було зареєстроване у зазначеній квартирі після її народження. На даний час відповідач більше одного року не проживає в квартирі, виїхала з місця реєстрації та забрала свої речі.

Наявність реєстрації відповідача у житлі позбавляє позивача, як власника, можливості здійснювати право користування та розпорядження ним у повному обсязі та оформити субсидію щодо сплати комунальних послуг.

За позовом, посилаючись на ст.ст.316, 317, 319, 405 ЦК України, позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді від 06.06.2019 р. відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду на 09.07.2019 р.

09.07.2019 р. розгляд справи було відкладено на 16.09.2019 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідача.

16.09.2019 р. в судовому засіданні була оголошена перерва до 23.09.2019 р. на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України.

Позивача подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, в процесі розгляду справи підтримувала позов, просила його задовольнити. Пояснила, що ОСОБА_2 є її онукою та донькою ОСОБА_3.

Відповідач направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа - ОСОБА_3. направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Третя особа - ОСОБА_4 до суду не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку, пояснень по суті позову не подавала.

Суд розглянув справу за відсутності третьої особи на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін та третьої особи ОСОБА_3. , суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З письмових доказів встановлено, що на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності, виданого 04.03.1998 р. Шевченківською районною радою ОСОБА_1, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 (а.с.6, 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_5 помер (а.с.8).

У згаданому житловому приміщенні зареєстрована відповідач по справі - онука позивача ОСОБА_2 (а.с.17).

ОСОБА_2 за місцем реєстрації не мешкає з більше року, що визнає відповідач, та підтверджується актом про непроживання (а.с.11).

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном.

Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку.

Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.12 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий) такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Дмитрюк