РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15084/18

пр. № 2/759/1976/19

28 серпня 2019 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Журибеди О.М.,

при секретарі Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зобов`язання не чинити перешкод в користуванні жилим приміщенням, встановлення конкретного порядку користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зобов`язання не чинити перешкод в користуванні жилим приміщенням, встановлення конкретного порядку користування жилим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно розпорядження органу приватизації Ленінградської районної державної адміністрації міста Києва від 23.01.1998 року №779 позивачу, належить на праві приватної власності 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 . Квартира загальною площею 44,94 кв.м. складається із двох ізольованих кімнат площею 12.1 кв.м. та 16,3 кв.м. Разом з позивачем проживає матір ОСОБА_3 . Оскільки особовий рахунок відкритий на ім`я відповідача, який відмовляється сплачувати комунальні послуги і в квартирі не встановлений конкретний порядок користування жилим приміщенням, ОСОБА_1 не має можливості відновити в квартирі електропостачання, яке було відключено через борги. Надавач послуг з електропостачання та теплової енергії (опалення) має можливість відновлення електропостачання в частині квартири, встановлення окремого лічильника тільки за наявності рішення суду щодо встановлення конкретного порядку користування жилим приміщенням, тобто фактично лише за умови закріплення за кожним із співвласником частини власності.

Відповідач, є зареєстрованим в житловому приміщенні і чинить перешкоди в користуванні жилим приміщенням позивачу, ніде не працює, за комунальні послуги не сплачує. ОСОБА_1 позбавлений можливості користуватись електроприборами.

У зв`язку з тим, що відповідач чинить перешкоди позивачу у вільному користуванні житловим приміщенням і домовитись із відповідачем про порядок користування жилим пиміщенням не можливо, тому змушений звернутись до суду з позовом про встановлення конкретного порядку користування жилим приміщенням, оскільки в двокімнатній квартирі всі кімнати є ізольованими і для двох співвласників може бути встановлено конкретний порядок користування жилим приміщенням, що не позбавляє кожного із співвласників його права власності.

Позивач в судовому засіданні підтримв позов в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував, щодо задоволення позову та просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та відповідача, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 14.03.1995р. ОСОБА_4 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про зміну імені Серії НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_4 змінив прізвище на ОСОБА_1 (а.с. 6).

Листом від 04.07.2018р. Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація повідомила ОСОБА_1 , що згідно з архівними даними квартира АДРЕСА_1 приватизована відповідно до розпорядження органу приватизації Ленінградської районної державної адміністрації м. Києва від 23.01.1998р. № 779 (а.с. 8).

Згідно розпорядження органу приватизації Ленінградської районної державної адміністрації міста Києва від 23.01.1998 року № 779 ОСОБА_2 , належить на праві приватної власност квартира АДРЕСА_1 . (а.с. 40). Квартира загальною площею 44,3 кв.м. складається із двох ізольованих кімнат площею 14.3 кв.м. та 14,9 кв.м. (а.с. 28-31 технічний паспорт).

Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05.06.2007 року позов ОСОБА_5 , яка також діяла в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, визнання права користування жилим приміщенням, вселення, задоволено (а.с. 42-44).

Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому із змісту частини першої ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно зі ст.155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності юмадян, не може бути вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою).

Згідно ст. 383, 358 ЦК України власник (співвласник) житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб; право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як встановлено в судовому засіданні за позивачем та ОСОБА_5 визнано право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , що і не заперечується сторонами.

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживають в спірному приміщенні та користуються ним, сплачують кошти за комунальні послуги. Будь-яких доказів здійснення перешкод ОСОБА_1 його батьком ОСОБА_6 суду надано не було.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження твердження позивача про вчинення відповідачем ОСОБА_2 перешкопозивачу ОСОБА_1 у користуванні спірною квартирою, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

З викладеного, керуючись ст. 150 ЖК України, ст.ст.383, 391, 402 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-89, 258, 259, 265, 268 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зобов`язання не чинити перешкод в користуванні жилим приміщенням, встановлення конкретного порядку користування жилим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Журибеда