Справа № 576/2873/18
Провадження № 2/576/54/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Мазура С.А.,

за участі:

секретаря Пугач В.Л.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Глухівської міської ради, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 20 квітня 2007 року, стягнення аліментів на утримання їх доньки ОСОБА_3 та визначити місце проживання їх доньки з нею.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що у них з Відповідачем різні погляди на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння, що призвело до поступового погіршення взаємовідносин, припинення шлюбних стосунків та окремого проживання. Також обґрунтовує тим, що у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_4, на утримання якої необхідні кошти для забезпечення нормального харчування, придбання одягу, лікування, витрат на навчання, що позивач одна не може забезпечити, а відповідач, проживаючи окремо, матеріально дитині не допомагає, участі в її вихованні не приймає та не виконує жодного із тих обов'язків, які покладені на нього. Враховуючи байдуже та невідповідальне ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків позивач вважає, що місце проживання дитини слід визначити за нею. Тому просить суд: розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_4 з матір'ю ОСОБА_1 та стягувати з відповідача на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_4 аліменти у розмірі ј його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання Позивач не з'явилась, при цьому подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги вона підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи без її участі, з позовом згодна, додавши висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Глухів Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області №44 (а.с.8 ), і є батьками доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9).

На час розгляду справи на утриманні Позивача та Відповідача немає дітей віком до одного року. З позовної заяви вбачається, що у зв'язку з різними поглядами на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння, поступово погіршилися взаємовідносини, що призвело до припинення шлюбних стосунків та окремого проживання, примирення між ними неможливе.

Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлені судом обставини життя Позивача та Відповідача свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін.

Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, водночас зважаючи на те, що позивач просить стягнути не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму то в цій частині позов підлягає задоволенню.

Згідно з положеннями статей 3, 9, 12, 16, 19 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Жодна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації.

А відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенціїдержава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статей 1, 4, 11, 18 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров'я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає - забезпечення належних умов для охорони здоров'я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до частини третьої статті 29 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Частиною другою статті 160, частинами першою та другою статті 161 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до положень частин четвертої, п'ятої та шостої статті19 СК України при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

За висновком виконавчого комітету Глухівської міської ради від 04.02.2019 про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4, виконавчий комітет Глухівської міської ради як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місцем проживання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи, що суд відповідно до вимог статті 13 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову.

У сукупності наведеного, судом визнається необхідним та достатнім стягнення аліментів в межах заявлених позивачем позовних вимог. Шлюб, укладений між Позивачем та Відповідачем, необхідно розірвати,та визначити місце проживання доньки ОСОБА_4 з її матір'ю ОСОБА_1, оскільки її проживання з матір'ю відповідає інтересам дитини. Суд, надаючи перевагу щодо визначення місця проживання дитини з матір'ю враховує, що дитина з народження проживає з нею, позивачем створені належні умови для проживання та виховання малолітньої дитини, що свідчить про належний рівень виховання дитини її матір'ю, а отже позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн., а на користь позивача - 1409,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 9, 12, 16, 19, 27 Конвенції ООН «Про права дитини», статтею 29 Цивільного кодексу України, статтями 19, 21, 104, 105, 110-113, 160, 161, 171, 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, статтями 7, 8, 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРIШИВ:

Позов ОСОБА_1, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до ОСОБА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, третя особа: орган опіки та піклування Глухівської міської ради, місцезнаходження: 41400, Сумська область, м. Глухів, вул. Шевченка, буд. 6, Код , про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини - задовольнити повністю.

Шлюб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований 20 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Глухів Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області №44 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 04.12.2018, і до досягнення дитиною повноліття.

Визначити місце проживання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з її матір'ю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2в дохід держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2на користь позивача ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) гривень 60 копійок.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Глухівський міськрайонний суд Сумської області до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Мазур