Справа №442/8300/18
Провадження №2/442/337/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Кучаковського Ю.С.,
за участю секретаря судового засідання Кравців Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
за участю представників:
від позивача: не зявилися
від відповідача: не зявилися
До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернувся АТ КБ „ПриватБанк з вказаним позовом до суду, в якому просить на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, 611, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 24.09.2010 в сумі 24 504 грн 26 к. та судовий збір в розмірі 1 762 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.09.2010 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3 800 грн 00 к. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.
Наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення суми кредиту є право позивача вимагати його повернення та штрафних санкцій за невиконання умов договору, а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 24 504 грн 26 к., заборгованості та судові витрати.
Відповідач в судове засідання не зявилася, причин неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про слухання справи по останньому відомому місцю проживання, про що свідчать поштові повідомлення. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши розгляд справи у її відсутності.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обовязки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази, приєднані до позову, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.
Судом встановлено, що 24.09.2010 між ПАТ КБ „ПриватБанк та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 3 800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Позивач ПАТ КБ „Приват Банк у відповідності до встановлених вимог вищевказаного кредитного договору свої зобовязання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу, кредит у розмірі 3 800 грн на встановлених вищевказаних кредитним договором умовах повернення грошових коштів зі сплатою відсотків за користування ними.
Згідно із заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписаної відповідачем, ОСОБА_2 погодилася з „Умовами та правилами надання банківських послуг.
Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг Відповідач дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.
Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що в порушення умов вказаних кредитного договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, та допустила заборгованість, яка згідно з розрахунку заборгованості за договором б/н від 24.09.2010 має заборгованість 24 504 грн 26 к., яка складається з наступного: 1 096 грн 07 к. заборгованість за кредитом; 3 377 грн 38 к. заборгованість по процентам за користування кредитом; 18 387 грн 75 к. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина), 1 143 грн 06 к. штраф (процентна складова).
Так, умовами даного кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Однак, такого свого обовязку відповідач не виконував.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобовязань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобовязання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строки, встановлені договорами.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Даний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 № 6-2003цс15.
З огляду на вищевказане суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу (фіксована частина) 500 грн та штрафу (процентна складова) 1 143 грн 06 к. задоволенню не підлягають.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Частина 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 у справі № 6-100цс14).
А тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача пені в розмірі 4 473 грн 45 к.
На підставі наведеного, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 8 946 грн 90 к., яка складається з наступного: 1 096 грн 07 к. заборгованість за кредитом; 3 377 грн 38 к. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 473 грн 45 к. заборгованість за пенею.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 643 грн 33 к.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк заборгованість за кредитним договором б/н від 24.09.2010 в розмірі 8 946 грн 90 к. (вісім тисяч девятсот сорок шість грн 90 к.), яка складається з наступного: 1 096 ( одна тисяча девяносто шість) грн 07 к. заборгованість за кредитом; 3 377 (три тисячі триста сімдесят сім) грн 38 к. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 473 (чотири тисячі чотириста сімдесят три) грн 45 к. заборгованість за пенею та судовий збір у розмірі 643 (шістсот сорок три) грн 33 к.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ю.С. Кучаковський