Справа № 266/7716/18
Провадженя№ 2/266/384/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2019 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Маріупольської місцевої прокуратури № 1 в інтересах Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про повернення земельної ділянки,
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» органи прокуратури пред'являють позов в інтересах держави, оскільки вжиті Маріупольською міською радою заходи для досудового врегулювання спору виявились недостатніми, що свідчить про неможливість здійснити захист своїх прав Маріупольською міською радою самостійно.
Підставою для представництва інтересів держави в особі Маріупольської міської ради в суді є неможливість самостійно припинити порушення своїх прав.
Судове повідомлення, яке направлялося відповідачу ОСОБА_1, не вручено адресату та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя за закінченням терміну зберігання.
Позивачу надіслана ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи.
Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.
Відзив від відповідача до суду не надходив.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України).
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Перешкод для розгляду справи немає.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Земельна ділянка згідно умов договору була передана ОСОБА_1 25.02.2009 року, про що був складений відповідний акт прийому - передачі (а. с. 22)
На підставі акту перевірки вимоги дотримання земельного законодавства від 30.05.2018 року 30.05.2018 ОСОБА_1 було направлено вказівку про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства, яке полягало в використанні земельної ділянки, договір оренди якої розірвано рішенням суду та не повернення її актом прийому - передачі (а. с. 15, 16)
Земельна ділянка відповідачем не повернута згідно акту прийому передачі, ОСОБА_1 продовжує нею користуватись (а. с. 22, 25-26)
При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:
Відповідно до ст. 142 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім іншого, належить земля, що є у власності територіальних громад, управління якою вона здійснює.
За п. п. «Б» та «В» ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, а також передача земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб.
Згідно із ч. 1 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.
На підставі ч. 2 ст. 83 ЗК України в комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.
Згідно із ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.
За ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.
За правилами ст. 629 договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.
За ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено
Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку, відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.
Відповідно до ст. 759, 765 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.
За правилами ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
З статті 34 Закону України «Про оренду землі» вбачається, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 не належним чином виконувала умови договору оренди в частині повернення земельної ділянки, не звільнила земельну ділянку, чим спричинив шкоду інтересам держави в особі Маріупольської міської ради, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Задовольняючи позовні вимоги суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України стягує на з ОСОБА_1 відповідача на користь прокуратури Донецької області сплачений судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп. грн.
Керуючись ст. ст. 13, 56, 141, 263, 265, 268, 272, 354, 355 ЦПК України, 12, 83, 116, 125 ЗК України, 629, 631, 759, 765, 785,792, ЦК України суд,
Позов Маріупольської місцевої прокуратури № 1 в інтересах Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про повернення земельної ділянки задовольнити повністю.
На рішення може бути подано апеляцію до Донецького апеляційного суду в місті Маріуполі протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 11.02.2018 року.
Суддя: Пантелєєв Д. Г.