Справа № 564/3435/18
Рядок статзвіту № 45
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді Грипіч Л. А.
з участю секретаря Федас І. О.
представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1, в якому крім нього та його дружини також зареєстрований його син ОСОБА_3, відповідач по справі. За місцем реєстрації відповідач не проживає з грудня 2017 року, вказаним житловим приміщенням не користується, з реєстрації в добровільному порядку не знімається, на телефонні дзвінки не відповідає, його фактичне місце проживання невідоме. Просив суд визнати ОСОБА_3 особою, що втратила право на користування жилим приміщенням.
Ухвалою судді Костопільського районного суду від 21.12.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб, які беруть участь у справі.
Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Представник позивача - адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що відповідач ОСОБА_3 з грудня 2017 року у вказаному будинку не проживає без поважних причин, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не бере, його фактичне місце проживання невідоме. Оскільки відповідач за вищевказаною адресою не проживає, виникають проблеми з оформленням субсидії на комунальні послуги. Просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом вчасно та належним чином, шляхом надсилання судових повісток та розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Причини неявки суду невідомі.
Враховуючи згоду позивача та його представника на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва на нерухоме майно, виданим 21.10.2008 року Виконавчим комітетом Головинської сільської ради, копією витягу №20733962 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 29.10.2008 року КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», реєстраційний номер 25118737 та копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок.
Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про склад сім'ї №1688, виданою 05.12.2018 року Головинською сільською радою Костопільського району, Рівненської області, однак за даною адресою фактично не проживає.
Згідно ст.405 ЦК України при відсутності члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.
Судом встановлено, що відповідач фактично за місцем реєстрації не проживає понад один рік, тобто не користується житлом без поважних причин, витрати по оплаті комунальних послуг не несе, участі в утриманні житла не бере, з реєстрації в добровільному порядку не знімається, що позбавляє позивача права повноцінно розпоряджатися своїм майном.
Факт не проживання відповідача ОСОБА_3 у вказаному будинку підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які повідомили суд, що відповідач ОСОБА_3 вже понад один рік не проживає за місцем реєстрації.
Суд не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Статтею 150 ЖК України передбачене право громадян, які мають у приватній власності будинок (частину) будинку, квартиру, користуватись ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей і право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд, дарувати, продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказані норми передбачають усунення будь-яких порушень права власності.
Позивач просив захистити його право, як власника будинку, шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_3, особою, яка втратила право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.71, 72, 150 ЖК України, ст.ст. 317, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 12, 13, 141, 229, 258, 265, 268, 279, 280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування жилим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_2 (житель АДРЕСА_1), паспорт серії НОМЕР_2, виданий 17.02.2000 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, ІПН:НОМЕР_1.
ОСОБА_3, (місце реєстрації АДРЕСА_1).
Повне рішення складено
СуддяЛ. А. Грипіч