ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №2-161-2003
Провадження №4-с/477/2/19
УХВАЛА

про відмову у задоволенні скарги

10 вересня 2019 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.,

за участі секретаря судових засідань Оселедченко Д.В.,

представників скаржника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

старшого державного виконавця Долини Д.В.,

представника стягувача Колесник ОСОБА_3 .В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області Долини Дмитра Володимировича та визнання незаконною і скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2019 року адвокат Білов І.В. в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду Миколаївської області зі скаргою на дії Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та визнання незаконною і скасування постанови старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Долини Дмитра Володимировича від 14 листопада 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Ухвалою суду від 28 лютого 2019 скарга залишена буз руху, наданий строк для усунення недоліків.

У вказаний судом строк заявник усунув недоліки скарги шляхом подачі скарги в новій редакції.

Ухвалою суду від 11 березня 2019 року скарга прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі.

Обґрунтовуючи скаргу представник скаржника зазначив, що зі скаржника стягуються аліменти, згідно рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 березня 2003 року. Однак, про існування в нього аліментних зобов`язань скаржник дізнався лише в лютому 2019 року, при тому, що постійно допомагав утримувати свою неповнолітню доньку. 20 лютого 2019 року скаржник дізнався про існування оскаржуваної постанови, яку вважає незаконною, оскільки скаржнику не було відомо про існування постанови про відкриття виконавчого провадження, наявності заборгованості по сплаті аліментів та розрахунку такої заборгованості. Вважав, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з вини скаржника, а через порушення державним виконавцем приписів Закону України «Про виконавче провадження».

26 березня 2019 року від старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області Долини Д.В. надійшов відзив, в якому державний виконавець просить у задоволенні скарги відмовити повністю.

Відзив умотивований тим, що державним виконавцем були вжиті всі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» які передували винесенню оскаржуваної постанови, в тому числі спрямовані на погашення богу по сплаті боржником аліментів.

У судовому засіданні представники скаржника адвокати Білов І.В., Гришко П.В. підтримали обставини, викладені у скарзі та просили її задовольнити.

У вступному слові, крім обставин викладених у скарзі, представники скаржника зазначили, що станом на день розгляду скарги скаржник ОСОБА_4 працює прибиральником у ТОВ «Вікінг люкс», сплатив на користь стягувача аліменти на утримання своєї повнолітньої дитини, що продовжує навчання в розмірі 5000,00 грн та 7500,00 грн, у тому числі й заборгованість починаючи з січня 2019 року. Тимчасове обмеження права керування транспортними засобами призведе до того, що скаржник не зможе в повній мірі сплачувати заборгованість по аліментам. Крім цього, вказали, що рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 червня 2019 року по справі №477/604/19 встановлено відсутність вини ОСОБА_4 в утворенні заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , тому оскаржувана постанова повинна бути скасованою. Крім цього, вказали, що скаржник у подальшому має бажання звернутись до суду з заявою про розстрочення або відстрочення сплати заборгованості по аліментам.

Старший державний виконавець Долина Д.В. просив у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі з підстав, що викладені ним у відзиві.

Представник стягувача адвокат Колесник Ю.В. у вступному слові просила відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що оскаржувана постанова є законною. Доводи, викладені у скарзі є надуманими, оскільки скаржник знав про існування в нього аліментних зобов`язань та заборгованості по ним. Істотних умов, що не давали права державному виконавцеві винести оскаржуваному постанову не існує. Посилання представників скаржника на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 червня 2019 року по справі №477/604/19 є некоректним, оскільки постановою Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2019 року вказане рішення суду скасовано.

Відповідно до частини 6 статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали, складання повного тексту ухвали відкладено до 13 вересня 2019 року.

Заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

В Інгульському відділі державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на виконанні перебуває виконавче провадження №35437567 з примусового виконання виконавчого листа №2-161 від 18 березня 2003 року, виданого Жовтневим районним судом Миколаївської області, яким стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 18 березня 2003 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.29).

Виконавчий лист був отриманий з Центрального ВДВС у м. Миколаєві за територіальністю, оскільки було встановлено, що боржник проживає на території Ленінського (Інгульського) району. Борг станом на 30 вересня 2009 року складав 43173,50 грн.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 29 листопада 2012 року провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-161 від 18 березня 2003 року відкрито (зворотна сторона а.с.32).

Відповідно до частини 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:

1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;

2) подання заяви стягувачем або боржником;

3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;

4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;

5) закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, який направлено сторонам виконавчого провадження, борг станом на 01 листопада 2018 року складає 114671,00 грн (а.с.39-40).

Згідно з частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

14 листопада 2018 року старшим державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Долиною Д.В. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (а.с.6).

Відповідно до матеріалів справи, станом на момент винесення старшим державним виконавцем спірної постанови, розмір заборгованості становив 114671,00 грн, що перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Оскаржуваною постановою боржнику ОСОБА_4 , у зв`язку з наявністю заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 114671,00 грн, встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження №3537567 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-161 від 18 березня 2003 року вбачається, що наявність заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 114671,00 грн оскаржувалася в судовому порядку в Жовтневому районному суді Миколаївської області (справа №477/604/19).

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 червня 2019 року ОСОБА_4 від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 114671,00 грн звільнений.

Однак, постановою Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2019 року рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 червня 2019 року скасовано, постановлено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам відмовлено повністю.

Із указаних підстав суд не приймає посилання представників скаржника про спірність заборгованості та відсутність вини ОСОБА_4 в утворенні заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 та його необізнаність щодо наявності аліментних зобов`язань.

Крім цього, норми статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» не пов`язують відсутність чи наявність вини боржника в утворенні заборгованості зі сплати аліментів, а лише зобов`язують державного виконавця винести вмотивоване рішення, що передбачене частиною 9 цього Закону за умови наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Відповідно до частини 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі:

1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування;

2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю;

3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях;

4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Як установлено в судовому засіданні та не заперечувалося учасниками справи, заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 114671,00 грн боржником ОСОБА_4 повністю не погашена.

Грошові кошти в розмірі 5000,00 грн та 7500,00 грн, що сплачені скаржником ОСОБА_4 не стосуються виконавчого провадження, по якому винесена оскаржувана постанова (а.с.136).

У ході судового розгляду представниками скаржника не надано суду переконливих доказів, що обмеження, яке застосовано скаржнику позбавляє його основного законного джерела засобів для існування.

У якості доказу суду надано довідку ТОВ «Вікінг Люкс» від 06 вересня 2019 року №44, а також наказ від 05 вересня 2019 року про прийняття на роботу, згідно яких боржник ОСОБА_4 працює в зазначеному товаристві за основним місцем роботи з 06 вересня 2019 року на посаді прибиральника з окладом 4173,00 грн (а.с.134).

Указані докази, з огляду на приписи статті 80 ЦПК України, не є достатніми, оскільки у своїй сукупності не дають змогу суду дійти висновку про наявність обставин, передбачених пунктом 1 частини 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

З пояснень представників скаржника, боржник не є особою з інвалідністю, на його утриманні не перебувають особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитина з інвалідністю.

Не містять таких доказів й матеріали справи.

Отже, боржник ОСОБА_4 не використовує транспортний засіб у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю.

Судом також не встановлено існування обставин, що забороняли державному виконавцеві виносити оскаржуваному постанову, через наявність обставин, визначених у пункті 3 частини 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Наявність бажання у скаржника звернутись до суду з заявою про розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Скаржником та його представниками не доведено у судовому засіданні наявність у боржника ОСОБА_4 обставин, що передбачені частиною 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Довідка Калинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Жовтневої районної ради Миколаївської області від 17 вересня 2012 року ніякого правового значення, оскільки інформація, яка міститься в довідці не стосується предмету доказування та відображає події 2012 ро

Ураховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про відсутність порушень під час винесення оскаржуваної постанови, яка на думку суду є законною і обґрунтованою.

Зазначене є наслідком відмови в задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області Долини Дмитра Володимировича та визнання незаконною і скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами в повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок скаржника.

Керуючись статтями 258, 259,260, 450, 451 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області Долини Дмитра Володимировича та визнання незаконною і скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2019 року.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО