Ухвала

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 335/8870/16-ц

провадження № 61-25492св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В., Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариства комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану ОСОБА_3 , на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 18 травня 2017 року в складі колегії суддів: Кочеткової І. В., Маловічко С. В., Гончар М. С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У серпні 2016 року публічне акціонерне товариства комерційний банк «ПриватБанк»

(далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»)звернулось до суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від

04 травня 2011 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 18 500, 00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір. За умовами договору Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, із розрахунку 360 календарних днів на рік. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором станом на

23 травня 2016 року утворилася заборгованість на суму 32 692, 14 грн, а фактично

46 595, 28 грн, із яких: 30 595, 16 грн - тілом кредиту; 4 883, 79 грн - відсотки за користування кредитом; 8 333, 37 грн - пеня; 2 782, 96 грн- штрафів. З урахуванням того, що 01 червня 2015 року на погашення заборгованості була внесена сума в розмірі

13 903, 14 грн, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 692, 14 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2017 року позов задоволено частково.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором у розмірі 17 000, 00 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 716,56 грн.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 18 травня 2017 року рішенняЦентрального районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2016 року в частині відмови у задоволенні позову і розподілу судових витрат скасовано і ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ«ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від

04 травня 2011 року, визначену станом на 23 травня 2016 року, зі сплати відсотків у розмірі 4 883, 79 грн, зі сплати пені, нарахованої з 01 червня 2016 року до 23 травня

2016 року, у розмірі 8 333, 37 грн, а всього 13 217, 16 грн, у зв`язку з чим визначено загальну суму, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»

30 217, 16 грн. У задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів відмовлено.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати зі сплати судового збору у суді першої та апеляційної інстанції у сумі 2 674, 72 грн.В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У червні 2017 року ОСОБА_2 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Запорізькоїобласті від 18 травня 2017 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення і залишити в силі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2017 року, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували, що саме на вказані у позові Умови та правила надання банківських послуг вона погодилась, адже наявність копії Умов за підписом голови правління банку не може бути належним й допустимим доказом.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подачі заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано Верховному Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від

26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у зазначеній справі призначено повторний автоматизований розподіл.

07 червня 2019 року справу розподілено судді-доповідачу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовомпублічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , подану ОСОБА_3 , на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 18 травня 2017 року, призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

А. І. Грушицький

І. М. Фаловська