Провадження № 2/229/22/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Гонтар А.Л.,

за участю секретаря судового засідання Білик О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до територіальної громади в особі Дружківської міської ради, третя особа відділ опіки та піклування Дружківської міської ради про визначення розміру часток у приватні спільній сумісній власності,

В С Т А Н О В И В :

24 жовтня 2018 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4,ОСОБА_6 звернулись із позовом до територіальної громади в особі Дружківської міської ради, третя особа відділ опіки та піклування Дружківської міської ради, про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності.

В своєму позові позивачі зазначили, що 26 березня 2018 року на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 вони, а також ОСОБА_7 та її неповнолітні діти: ОСОБА_8 та ОСОБА_9, набули право власності на вказану вище квартиру.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 13 квітня 2017 року за позовом ОСОБА_7 в інтересах її неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 та ОСОБА_9, про визнання незаконним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, позовні вимоги ОСОБА_7 були задоволені частково.

Свідоцтво від 26 березня 2008 року про право власності на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1, визнано частково недійсним. З цього свідоцтва були виключені в якості співвласників ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

11 вересня 2017 року позивач ОСОБА_1 зверталась до голови виконкому Дружківської міської ради із вимогою замінити свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 26 березня 2008 року, оскільки після ухвалення рішення суду від 13.04.2017 року долі позивачів у праві власності були збільшені.

06 жовтня 2017 року ОСОБА_1 отримала відповідь за підписом секретаря міської ради ОСОБА_10 про відмову у видачі нового свідоцтва про право власності, оскільки рішення суду від 13.04.2017 року виконавчий комітет не зобов'язало видати нове свідоцтво про право власності, та було запропоновано звернутися до суду.

Виходячи з викладеного, позивачі просять суд визначити їм частки в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1, по 1/6 частини кожному із співвласників.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 29 жовтня 2018 року, провадження в справі було відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання на 20 листопада 2018 року (а.с.39-40).

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 20 листопада 2018 року підготовче провадження в справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 11 грудня 2018 року (а.с.55-56).

В судове засідання не з'явилась позивач ОСОБА_1, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи вони були повідомлені належним чином.

Представник відповідача територіальної громади Дружківської міської ради в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Представник третьої особи відділу опіки та піклування Дружківської міської ради в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи вони були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26 березня 2008 року, власниками квартири АДРЕСА_1 на праві приватної спільної сумісної власності є ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_5 (а.с.34).

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 13 квітня 2017 року в справі №229/293/17, провадження №2/229/384/2017 було визнано частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 на підставі розпорядження органу приватизації Дружківської міської ради №48 від 13 березня 2008 року, виключивши з нього в якості співвласників квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с.25-29)

11 вересня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до голови виконкому Дружківської міської ради із заявою про видачу нового свідоцтва про право власності в зв'язку зі збільшенням частки співвласників у спільній сумісні власності - квартирі АДРЕСА_1. (а.с.23)

06 жовтня 2018 року ОСОБА_1 була надана відповідь на її заяву за підписом секретаря міської ради Бучук І.О. про неможливість надати нове свідоцтво про право власності, оскільки за рішенням суду від 13.04.2017 року виконком не зобов'язали його видавати. (а.с.24)

Згідно із частиною 1статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (частина 4статті 41 Конституції України).

Відповідно до частини 1статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1статті 319 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Зі змістуст.357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У частинах 1, 2 ст.369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Частинами 1, 2 ст.370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Судом встановлено, що частки в квартирі АДРЕСА_1, набутої в наслідок приватизації, учасниками спільної сумісної власності не визначено.

Звертаючись з даним позовом повивачі просять визначити її частку майна у спільній сумісній власності.

Оскільки спірна квартира передана у спільну сумісну власність шістьом співвласникам без визначення їх часток, виходячи з рівності часток співвласників, слід дійти висновку, що частка кожного співвласника в даній квартирі становить 1/6.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судові витрати залишити за позивачем згідно її клопотання.

Керуючись ст.ст.4,10,12,18,19,42,81,82,141,263-265, ЦПК України, на підставі ст.ст.317,319,355,357,358,368,369,370ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вомоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до територіальної громади в особі Дружківської міської ради, третя особа відділ опіки та піклування Дружківської міської ради про визначення розміру часток у приватні спільній сумісній власності задовольнити.

Визначити за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, частку у спільній сумісній власності в розмірі 1/6 частини квартири АДРЕСА_1.

Визначити за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, частку у спільній сумісній власності в розмірі 1/6 частини квартири АДРЕСА_1.

Визначити за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, частку у спільній сумісній власності в розмірі 1/6 частини квартири АДРЕСА_1.

Визначити за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП не відомий, частку у спільній сумісній власності в розмірі 1/6 частини квартири АДРЕСА_1.

Визначити за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_4, частку у спільній сумісній власності в розмірі 1/6 частини квартири АДРЕСА_1.

Визначити за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_5, частку у спільній сумісній власності в розмірі 1/6 частини квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено в нарадчій кімнаті 11 лютого 2019 року.

Суддя: А. Л. Гонтар