П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2019 року про заміну сторони виконавчого провадження у справі за заявою ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, заінтересовані особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОКТАНТ», Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просив замінити сторону виконавчого провадження № 58288444 відносно виконавчого листа від 12 травня 2016 року у справі № 357/17518/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у сумі 1 060 533 грн. 70 коп. та судові витрати по справі в сумі 6 090 грн., а всього 1 066 623 грн. 70 коп., а саме стягувача ОСОБА_2 замінити на стягувача (правонаступника) ТОВ ФК «ОКТАНТ».

Заява обґрунтована тим, що 08 травня 2019 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Фінансова компанія «ОКТАНТ» укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія «ОКТАНТ» перейшли права вимоги до боржника за борговою розпискою від 18 вересня 2015 року, а також всі інші пов`язані з нею права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення. Таким чином, відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема, ТОВ «ФК «ОКТАНТ» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржником ОСОБА_1 , а також новим стягувачем у виконавчому провадженні.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2019 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги боржник зазначає, що відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Суд не з`ясував обсяг та зміст прав, які перейшли до нового кредитора та чи існували вони на момент їх переходу. Відповідно до договору від 08 травня 2019 року передано право грошової вимоги у загальному розмірі 1 555 513 грн. 44 коп., у тому числі, індекс інфляції у розмірі 393 508 грн. 28 коп., три відсотки річних у розмірі 95 382 грн. 46 коп. Безспірність цих сум ще не встановлена рішенням суду. ТОВ «ФК «ОКТАНТ» взяла на себе зобов`язання сплатити вказану суму за відступлене право її вимоги незалежно від того, яка насправді сума буде задоволена судом. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту розірвання договору факторингу від 02 квітня 2019 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «ОКТАНТ». Раніше заявник звертався до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження на підставі зазначеного договору факторингу, згідно якого ОСОБА_2 відступив права грошової вимоги ТОВ «ФК «ОКТАНТ» за борговою розпискою від 18 вересня 2015 року. Заявнику було відмовлено у задоволенні його заяви. Незважаючи на те, що договір від 02 квітня 2019 року є нікчемним, сторони цього договору здійснили конклюдентні дії, що свідчить про укладення договору. Заміна кредитора у зобов`язанні за борговою розпискою від 18 вересня 2015 року по договору відступлення права вимоги (цесії) від 08 травня 2019 року не відбулася. Наміри сторін щодо створення правових наслідків за договором від 08 травня 2019 року відсутні.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції керувався статтями 512, 514 ЦК України.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 1 060 533 грн. 70 коп., та 6 090 грн. судових витрат, всього підлягає стягненню - 1 066 623 грн. 70 коп.

На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист №357/17518/15.

На підставі виконавчого листа 06 лютого 2019 року державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58288444.

08 травня 2019 року між ТОВ «ФК «ОКТАНТ» та ОСОБА_2 укладено договір відступлення права вимоги, згідно якого до ТОВ «ФК «ОКТАНТ» перейшли права вимоги до боржника ОСОБА_1 за борговою розпискою від 18 вересня 2015 року, а також всі інші пов`язані з нею права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі, звернення стягнення.

Згідно п.1 договору відступлення права вимоги (цесії) в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор передав новому кредитору, а новий кредитор набув право вимоги, належне первісному кредитору на підставі договору позики, оформленого борговою розпискою від 18 вересня 2015 року, укладеного між клієнтом та громадянином України ОСОБА_1 , відповідно до якого первісний кредитор передав боржнику у борг грошові кошти в сумі еквівалентній 44 000 доларів США, що встановлено таким, що набрало законної сили, заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2016 року у справі № 357/17518/15, відповідно до якого з боржника підлягають стягненню грошові кошти в сумі 1 060 533 грн. 70 коп. основного боргу та судові витрати по справі в сумі 6090 грн., всього згідно рішення суду підлягає стягненню -1 066 623 грн. 70 коп.

Згідно ст. 512 ЦК України підставою для зміни кредитора є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з наявного між сторонами договору про відступлення права вимоги від 08 травня 2019 року.

Разом з тим, 02 квітня 2019 між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «ОКТАНТ» було укладено договір факторингу № 03/19, за умовами якого, до ТОВ «ФК «ОКТАНТ» перейшли права вимоги до боржника ОСОБА_1 за борговою розпискою від 18 вересня 2015 року, а також всі інші пов`язані з нею права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення. Вказаний договір не розірваний, недійсним не визнаний, а, відтак, є чинним.

Як вірно зазначає в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заміна кредитора у зобов`язанні за борговою розпискою від 18 вересня 2015 року по договору відступлення права вимоги (цесії) від 08 травня 2019 року не відбулася, оскільки право вимоги за розпискою від 18 вересня 2015 року ОСОБА_2 відступив ТОВ «ФК «ОКТАНТ» за договором факторингу у квітні 2019 року.

Доводи представника позивача в частині, що укладений сторонами договір факторингу є нікчемним, апеляційний суд не може взяти до уваги, оскільки у відповідності до вимог ч. 2, 3 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Жодним законом України не встановлена недійсність договору факторингу у разі, якщо він укладений суб`єктом, який не може бути його стороною. Отже, зазначений правочин є оспорюваним і може бути визнаний недійсним в установленому законом порядку. При цьому, суду не надано судового рішення, у відповідності до якого зазначений договір був визнаний недійсним.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для заміни сторони виконавчого провадження не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою до скасування судового рішення з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2019 року скасувати та прийняти постанову.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, заінтересовані особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОКТАНТ», Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 19 вересня 2019 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.