Постанова

Іменем України

29 травня 2019 року

м. Київ

справа № 384/649/17

провадження № 61-13214св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя - доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2017 року у складі судді Галицького В. В. та постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 23 січня 2018 року у складі колегії суддів: Дуковського О. Л., Єгорової С. М., Письменного О. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області), у якому просив визнати протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області у поновленні договору оренди землі від 23 квітня 2007 року, укладеного між Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та ОСОБА_1 , та визнати поновленим вказаний договір.

Позовна заява мотивована тим, що 23 квітня 2007 року між Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та ОСОБА_1 строком на десять років укладено договір оренди земельної ділянки площею 2, 8939 га, яка знаходиться на території Добрівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області.

До закінчення строку дії договору позивач звернувся до відповідача з листом-повідомленням про намір поновити дію договору відповідно до частини другої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та направив проект додаткової угоди про поновлення договору. Вказаний лист відповідач отримав 14 липня 2017 року.

Заперечення на запропоновані позивачем умови додаткової угоди відповідачем не надавалися, тому він продовжив користуватися спірною земельною ділянкою та сплачувати орендну плату після закінчення строку дії договору вважаючи, що він є поновленим.

20 вересня 2017 року ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області направило позивачу лист-повідомлення про відмову у поновленні договору оренди землі від 14 вересня 2007 року. Вважає вказану відмову безпідставною, тому керуючись частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанції

Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 23 січня 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області скористалося своїм дискреційним повноваженням та прийняло рішення про відмову в поновленні договору оренди землі у строки, передбачені статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У березні 2018 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 22 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 23 січня 2018 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач не виконав встановленого частиною п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» обов`язку у місячний строк розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди про поновлення договору, тому його поведінку не можна вважати добросовісною.

Лист-повідомлення про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки не є належною письмовою формою повідомлення такого рішення у розумінні Закону України «Про оренду землі».

ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області направило відзив на касаційну скаргу, в якому просило залишити її без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Позиція Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані рішення не відповідають.

Суди встановили, що 23 квітня 2007 року між ОСОБА_1 та Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2, 8939 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться на території Добрівської сільської ради Вільшанського району.

Договір був зареєстрований у Вільшанському РВ КРФ ДП «Центр ДЗК» 14 вересня 2007 року, та в цей день набрав чинності відповідно до статті 18 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, що діяла на момент укладення договору).

Строк дії договору закінчився 14 вересня 2017 року.

Відповідно до частини першої та другої статті 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди на новий строку (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

11 липня 2017 року позивач скористався передбаченим статтею 33 Закону України «Про оренду землі» переважним правом на поновлення договору оренди землі та звернувся до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області із повідомленням про продовження договору оренди земельної ділянки та проектом додаткової угоди до договору оренди.

Частиною п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець після отримання листа-повідомлення орендаря зобов`язаний у місячний термін:

1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону;

2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору;

3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності);

4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

При цьому заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області лист-повідомлення із запереченням щодо поновлення дії договору оренди та акт приймання-передачі земельної ділянки направило позивачу 20 вересня 2017 року, тобто з порушенням місячного терміну для повідомлення орендареві про прийняте рішення, що, у свою чергу, дало позивачу підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Зазначена відмова у поновленні договору оренди землі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області не вмотивована.

Таким чином, оскільки орендарем було дотримано процедуру і строки звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі, а орендодавцем не виконано установленого частиною п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.

Однак, суди попередніх інстанцій вищенаведене не врахували, тому висновки про відмову у задоволенні позовує передчасними.

Оскільки до повноважень Верховного Суду не належить установлення фактичних обставин, надання оцінки чи переоцінки зібраних у справі доказів, що позбавляє Верховний Суд ухвалити власне рішення, а суд апеляційної інстанції не використав вказані повноваження, ухвалене у справі судове рішення апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 417 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 23 січня 2018 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

СуддіН. О. Антоненко В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат