Справа № 182/2870/18
Провадження № 2/0182/1034/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.02.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю секретаря судового засідання - Снєгульської В.М.

позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту батьківства після смерті чоловіка.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат, на підставі ордеру серія ДП №2439/007 від 12.02.2019 року(а.с.212-213)

Заяви по суті справи.

Позивач звернулась до суду з позовними вимогами до відповідача та просить суд встановити факт батьківства після смерті чоловіка. Просить суд встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також просить суд зобовязати Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актових записів про народження дітей зазначивши їх батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України ( а.с. 111-113).

В обґрунтування позову зазначила, що проживала з ОСОБА_4 однією сімєю без укладення шлюбу з квітня 2008 року до дня його смерті 19.01.2018 року. За час спільного проживання у них народились діти ОСОБА_5, ,ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_4 за життя визнавав себе батьком, брав участь у вихованні та утриманні дітей, але через різні життєві обставини вони не змогли подати заяву до РАЦС для реєстрації його батьківства щодо дітей і тому у свідоцтвах про народження дітей відомості про батька вказані згідно з ч.1 статті 135 К України.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки його рідний брат ОСОБА_4 за свого життя дійсно мав стосунки з позивачем, однак своє батьківство щодо дітей ніколи не визнавав та вважав, що діти не від нього. В шлюбних відносинах його брат з позивачем не перебував, спільного господарства не вів. Брат ніколи не приймав участі у вихованні та забезпеченні дітей(а.с.119-122)

Представник Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області подав заяву про розгляд справи без участі представника відділу(а.с. 206)

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 25.04.2018 року по справі відкрито провадження (а.с.17-18)

Ухвалою суду від 24.05.2018 року по справі замінено відповідача на Головне управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області(а.с.59)

21.06.2018 року ухвалою суду замінено відповідача на ОСОБА_2(а.с.106)

30.10.2018 року за клопотанням сторін витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4, який помер 25.01.2018 року.(а.с.163)

Долучено до матеріалів справи копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4, що надійшла до суду 15.11.2018 року(а.с.166)

11.12.2018 року по справі закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, викликано заявлених свідків (а.с.199)

Судом встановлено.

18.01.2018 року помер ОСОБА_4 (а.с.10)

Відповідач ОСОБА_2 є рідним братом по матері ОСОБА_4.

Батьки ОСОБА_4 померли у 2012 році, що підтверджується наданими копіями свідоцтвами про їх смерть (а.с.10,11)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на нерухоме майно та заведено спадкову справу (а.с. 166-195) Із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулись ОСОБА_2(а.с.170) та ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 184)

Позивач ОСОБА_1 має двох дітей: доньку ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5-6)

Згідно витягів з актових записів про народження дітей відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с.12-13)

ОСОБА_1 та ОСОБА_4, хоча і були зареєстровані за різними адресами, однак періодично проживали однією сімєю без укладення шлюбу з квітня 2008 року, вели спільне господарство, разом виховували та утримували дітей , що підтверджується матеріалами справи та поясненнями в судовому засіданні свідків .

Так , згідно пояснень свідка ОСОБА_7(тітка померлого ОСОБА_8, батька ОСОБА_4) підтверджено, що ОСОБА_1 батьки померлого і вона завжди вважали невісткою та дуже любили свою онучку ОСОБА_5, ОСОБА_4 приїздив до неї в гості з дітьми (донькою та сином) та ОСОБА_1, а доньку ОСОБА_9 назвав на честь її сина ОСОБА_9.

Хрещена померлого ОСОБА_4 ОСОБА_10 ОСОБА_11 суду повідомила, що ОСОБА_10 дуже радів народженню ОСОБА_5, запросив її в гості після народження доньки подивитись на дитину за адресою , де проживали батьки, діти дуже схожі на ОСОБА_10, він їх дуже любив та завжди допомагав ОСОБА_1 їх утримувати та лікувати.

Свідок ОСОБА_12 (хрещена доньки ОСОБА_5) суду повідомила, що ОСОБА_4 завжди визнавав своїх дітей, організовував хрестини доньки ОСОБА_5, на яких був присутній і відповідач ОСОБА_2, який разом з ними святкував хрестини, здійснював відеозйомку хрестин.

Сусіди за місцем проживання ОСОБА_1 та за місцем проживання ОСОБА_4: ОСОБА_13ОСОБА_14, ОСОБА_15 суду повідомили, що померлий ОСОБА_4 завжди визнавав дітей своїми, діти завжди називали його батьком, а його батьки за свого життя вважали ОСОБА_5 своєю онучкою.

Свідки ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 (товариші по службі в АТО померлого ОСОБА_4Є.), суду показали, що за час служби в АТО з липня 2015 року ОСОБА_4 часто розповідав про свою сімю дружину ОСОБА_1 та доньку ОСОБА_5, показував фото, дуже чекав народження сина. Також суду повідомили, що на честь народження сина вишикували весь дивізіон та вітали ОСОБА_4, збирали кошти на подарунок та придбання дитячого візка . Засвідчили, що ОСОБА_4 постійно розповідав, що перераховував кошти ОСОБА_1 для своїх дітей на їх утримання, лікування.

Усі зазначені вище свідки суду пояснили, що про смерть ОСОБА_4 повідомила їм саме позивач ОСОБА_1, яка і займалась його похованням. Зазначені обставини також підтверджено копією свідоцтва про поховання(а.с.130)

Обставини проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом, за адресою проживання померлого і його батьків на час народження доньки ОСОБА_5, також підтверджується копією обмінної карти про виписку з пологового будинку (а.с.226).

Також в матеріалах справи наявні сімейні фото ОСОБА_1, дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_16 разом з ОСОБА_4 , що підтверджують свідчення свідків про визнання ОСОБА_4 за свого життя ОСОБА_5 та ОСОБА_16 своїми дітьми (а.с.131-133).

Свідок ОСОБА_19 (сестра матері померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_2П.) суду повідомила, що за життя сестри, вона бачила ОСОБА_1 у сестри вдома, потім на похованні сестри і останній раз на похоронах ОСОБА_4. Про сімейне життя ОСОБА_4 свідок суду нічого не повідомила, однак суду підтвердила, що саме ОСОБА_1 займалась похованням ОСОБА_4, якій вона давала кошти у розмірі 500 грн. на похорон і була не згодна з місцем на цвинтарі для поховання ОСОБА_4, оскільки бажала поховати племінника поряд з батьками.

Зі свідчень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_20 судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та померлий ОСОБА_4 не були близькими, мало спілкувались та постійно мали різні протиріччя, сварились між собою.

Свідчення свідка ОСОБА_21 (дружини відповідача ОСОБА_2П.), про близьке спілкування братів та її постійний звязок з покійним ОСОБА_4, суд оцінює критично, оскільки засвідчуючи про те, що ОСОБА_1 не мала близьких стосунків з ОСОБА_4, і що ОСОБА_4 не визнавав дітей своїми, вона в судовому засідання показала, що ставить у вину саме ОСОБА_1 обставини про те, що ОСОБА_1 не повідомила їх вчасно про смерть ОСОБА_4 та його поховання, при цьому участі у похованні, поминках брата ані вона, ані ОСОБА_2 участі не брали, знаючи, що цими справами займалась саме ОСОБА_1 А отже свідчення свідка ОСОБА_21 не можна вважати достовірними.

Свідок ОСОБА_22 (вихователя д/с, який відвідувала дівчинка ОСОБА_5) суду пояснила, що донька позивача ОСОБА_9 у садочку була оформлена як з малозабезпеченої сімї і , що її матір рахувалась як одиначка, про наявність батька їй нічого не відомо, оскільки дівчинка невеликий термін у віці 4 років відвідувала садочок і після народження ОСОБА_1 хлопчика, дівчинку з садка забрали. Таким чином, свідчення цього свідка не містять повну та достовірну інформацію щодо предмету доказування і не є достатніми для спростування іншої наявної у справі інформації щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, пояснення свідків, суд оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки позивачем доведено належними та допустимими доказами факт батьківства ОСОБА_4 відносно її малолітніх дітей ( копією обмінної карти пологового будинку, сімейними фото) та показаннями свідків, що відповідно до частини другої статті 128 СК України є підставою для визнання батьківства, а відповідач ОСОБА_2 належних і допустимих доказів на спростування посилань позивача не надав.

Отже , оскільки встановлені судом обставини та надані позивачем відомості свідчать про походження дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від ОСОБА_4, тому мають бути внесені відповідні зміни до актового запису про народження дітей у графі "Батька".

Беручи до уваги висновки КЦС у складі ВС викладені у постанові від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц, керуючись ст. ст. 128, 130 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", на підставі ст. ст. 5,10-13, 76-83, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Зобовязати Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису № 548 від 08.06.2011 року про народження 27.05.2011 року ОСОБА_5 , зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, зазначивши батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України.

Зобовязати Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису № 989 від 03.12.2015 року про народження 24.11.2015 року ОСОБА_6 , зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, зазначивши батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції до Дніпровського апеляційного суду ( м. Кривий Ріг). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його повного складення.

Повне рішення складено 14.02.2019 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вулиця Сулицька, буд. 56, фактично проживає за адресою 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Добролюбова, буд. 42/15)

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Матюка, буд. 33)

Третя особа - Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ( , місцезнаходження: 53207, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Патріотів України, буд. 163)

Суддя: ОСОБА_23