Провадження № 2-з/761/541/2019
У Х В А Л А

30 серпня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «К ІНВЕСТ» адвоката Білоусова А.Ю. про забезпечення позову по справі № 761/34041/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «К ІНВЕСТ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», ОСОБА_1 , треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНТА ПРО», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» про визнання іпотеки припиненою, -

В С Т А Н О В И В:

До провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. надійшла позов Товариства з обмеженою відповідальністю «К ІНВЕСТ» (далі по тексту - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «К ІНВЕСТ» (далі по тексту - відповідач 1), ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач 2), треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНТА ПРО» (далі по тексту - тертя особа 1), Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (далі по тексту - тертя особа 2), про визнання іпотеки припиненою.

Одночасно з поданням позовної заяви представником позивача адвокатом Білоусовим А.Ю.подано заяву, відповідно до якої останній просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме: інші нежитлові приміщення (в літ. «Г`» (штрих) загальною площею 1753, 60 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та складаються з: приміщення першого поверху номери 1-24 (група приміщень № 2), загальною площею 257, 6 кв.м., а також дві сходові клітини та ліфтова загальною площею 73, 5 кв.м.; приміщення другого поверху номери 1-35 (групи приміщень № 3), загальною площею 417,3 кв.м., а також дві сходові клітини загальною площею 59,8 кв.м.; приміщення третього поверху номери 1-27 (групи приміщень № 4), загальною площею 420,6 кв.м., а також дві сходові клітини загальною площею 66, 5 кв.м.; приміщення четвертого поверху номери 1-32 (групи приміщень № 5), загальною площею 392, 5 кв.м., а також дві сходові клітини загальною площею 65, 8 кв.м. та заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним підрозділам та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо вказаного нерухомого майна.

Заява, з урахуванням доповнень, додатково поданих представником позивача, обґрунтована тим, що вказані приміщення були передані позивачем в іпотеку АТ «Український інноваційний банк» в забезпечення зобов`язань за кредитним договором, укладеним між Банком та позивачем. Банк в подальшому відступив своє право вимоги відповідачу 1, а той, в свою чергу відступив право вимоги відповідачу 2, який зареєстрував право спільної часткової власності на вказане майно. Разом з тим, Міністерством юстиції України, на підставі скарги позивача, прийнято наказ № 774/5 від 15.03.2019 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким скасувано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Разом з тим, відповідачі вчиняють реальні дії, направленні на відчуження та/або передачу в оренду Об`єкта нерухомого майна на користь третіх осіб, зокрема, внесення спірного майна до статутного капіталу новоствореної юридичної особи, засновниками якої вони є, та передання спірного майна в іпотеку, незважаючи на обізнаність відповідачів, щодо чинного Наказу МЮУ свідчить про їх незаконні дії щодо спірного майна та вказує на наявність ризику відчуження цього майна на користь іпотекодержателя шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Будь-яке відчуження спірного нерухомого майна призведе до неможливості поновлення порушених прав позивача, оскільки останній не зможе захистити або поновити свої порушенні права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів. Метою вжиття заходів забезпечення позову позивач вказує уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Так, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Крім того, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Згідно ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Так, судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір з приводу визнання договору іпотеки припиненим.

Разом з тим, наявність самого по собі позову не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно. При цьому, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачами недобросовісних дій без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин також не свідчить про необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Відтак, позивач належним чином не обґрунтував доцільність забезпечення позову визначеними у заяві способами, а тому заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «К ІНВЕСТ» адвоката Білоусова А.Ю. про забезпечення позову по справі № 761/34041/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «К ІНВЕСТ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», ОСОБА_1 , треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНТА ПРО», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» про визнання іпотеки припиненою, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя: