Справа № 716/1486/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.19 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

за участю секретаря Кульки О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с.Василів в особі Василівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадщини за заповітом ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовною заявою до територіальної громади с.Василів про визнання права власності на спадщину за заповітом .

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якого входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 . Згідно заповіту від 13.11.2009, посвідченого секретарем виконавчого комітету Василівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, ОСОБА_3 усе своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не заходилось із чого не складалось, і взагалі все те, на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_1

Спадкоємцем, який має право на обов"язкову частку при спадкуванні за заповітом мала дочка- ОСОБА_4 , яка протягом шестимісячного строку, передбаченого ст.1270 ЦК України подала заяву до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини, яку не відкликала протягом встановленого строку.

Позивач посилається на те, що він як єдиний спадкоємець спадкового майна ОСОБА_3 за заповітом, спадщину прийняв вчасно, оскільки в передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим була заведена спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_3

Маючи намір оформити свої спадкові права, позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_3

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, він змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. У зв`язку із чим просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з"явилися, в заяві до суду просять справу розглянути у їх відсутності, позов підтримують повністю.

Представник відповідача- територіальної громади с.Василів в підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку,

встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.11.2017 .

Відповідно до ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 по місцю його останнього проживання: АДРЕСА_1 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за зазначеною адресою. Вказане вбачається із довідки Василівської сільської ради.

За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Згідно копії заповіту від 30.11.2009, посвідченого секретарем виконавчого комітету Василівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та зареєстрованого в реєстрі за №58, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, померла ОСОБА_3 зробила розпорядження своїм майном, а саме: усе своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не заходилось із чого не складалось, і взагалі все те, на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Встановлено, що спадкоємцем, який мав право на обов"язкову частку при спадкуванні за заповітом, була дочка ОСОБА_4 , яка протягом шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України подала заяву до державного нотаріуса Заставнівської державної нотаріальної контори Бурдейної Г.П. про відмову від прийняття спадщини належно їй частки спадкового майна після смерті матері ОСОБА_3 . Вказане вбачається із копії спадкової справи № 64/2018.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1268, ч.1 ст.1273, ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 вчасно прийняв спадщину після смерті бабусі ОСОБА_3 , оскільки в передбачений законом шестимісячний строк звернувся до державного нотаріуса Заставнівської державної нотаріальної контори Бурдейної Г.П. із заявою про прийняття спадщини, за якою було заведено спадкову справу №64/2018. Вказане підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №50991667 від 20.02.2018 .

Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на згаданий житловий будинок позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_3 , що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 05.06.2019 .

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських та міських радах визначався згідно інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РС, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР, 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 р. №56.

В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у по господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадянна житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Частинами 3, 4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових права нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Встановлено, що ОСОБА_3 за життя не оформила документи на належне їй нерухоме майно та не зареєструвала його належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013 №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем, як спадкоєцем майна померлої ОСОБА_3 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, згідно якого житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 побудований у 1990 роках. Згідно довідки про надання інформаційно-консультативних послуг вартість вищевказаного будинку становить 139725,00 грн.

Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки в судове засідання, призначене на 11:15 год. 09.09.2019 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України) 17.09.2019, то датою ухвалення даного судового рішення є 17.09.2019 .

На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1235, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 200, 206, 235, 259, 263 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ), жителем АДРЕСА_2 право власності на житловий будинок, загальною площею 81,30 кв.м. та житловою площею 49,90 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом, після смерті бабусі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Василів Заставнівського району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17.09.2019

Суддя Олена ПУХАРЄВА