Постанова

Іменем України

16 вересня 2019 року

місто Київ

справа № 127/17027/16-ц

провадження № 61-35932св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14 серпня 2017 року у складі судді Войтка Ю. Б.,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 грудня 2016 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2016 року виправлено описку, допущену в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 16 грудня 2016 року, та правильно зазначено в мотивувальній частині - «керуючись пунктом 8 частини першої статті 207 ЦПК України»; в резолютивній частині - «Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 залишити без розгляду».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 травня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 15 червня 2017 року матеріали заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2016 року, постановленої у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору в частині надання позики в іноземній валюті разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 травня 2017 року про відмову у задоволенні цієї заяви повернуто до суду першої інстанції для виконання вимог частини другої статті 293 ЦПК України (в редакції Закону України від 18 березня 2004 року № 1618-ІV, далі - ЦПК України 2004 року).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 травня 2017 року про відмову у задоволенні його заяви про роз`яснення ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2016 року повернуто заявнику.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 14 серпня 2017 року копії матеріалів цивільної справи з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 липня 2017 року, постановлену в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору в частині надання позики в іноземній валюті повернуто до суду першої інстанції для виконання вимог частини другої статті 293 ЦПК України 2004 року.

Ухвала апеляційного суду обґрунтовувалась тим, що частиною першою статті 293 ЦПК України 2004 року визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду. Згідно з частиною другою статті 293 ЦПК України 2004 року у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню. Зважаючи на наведене, апеляційний суд зробив висновок, що статтею 293 ЦПК України 2004 року не передбачена можливість оскарження ухвали про повернення судом першої інстанції апеляційної скарги заявнику.

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у серпні 2017 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14 серпня 2017 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтовується порушенням апеляційним судом норм процесуального права. Заявник зазначає, що у пункті 3 частини першої статті 293 ЦПК України 2004 року передбачено право на апеляційне оскарження окремо від рішення суду ухвали щодо повернення заяви позивачеві, а тому вважає, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 24 липня 2017 року про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена до апеляційного суду окремо від рішення суду першої інстанції.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

ІІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДАХ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ СУДОМ

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Матеріали касаційного провадження передано до Верховного Суду у червні 2018 року, а справу передано у лютому 2019 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом застосовані правила статті 400 ЦПК України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом правил частини першої статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи проводиться колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 213 ЦПК України 2004 року, згідно з якими рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд вислухав суддю-доповідача, перевірив доводи касаційної скарги та матеріали цивільної справи, за результатами чого зробив висновок, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам законності та обґрунтованості, визначеним у статті 213 ЦПК України 2004 року, а касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Оцінка аргументів, викладених у касаційній скарзі

Відповідно до частини другої статті 292 ЦПК України 2004 року ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 293 цього Кодексу.

Ухвала про повернення апеляційної скарги, постановлена судом першої інстанції відповідно до частини другої статті 293 ЦПК України 2004 року, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду, оскільки таке правило прямо передбачено процесуальним законом.

Відповідно до частини другої статті 293 ЦПК України 2004 року заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів

(§ 47 рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України», заява № 19164/04).

Отже, право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи процесуальними правами у певний спосіб шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення. Заперечення учасників процесу щодо відмови судом у задоволенні заяви про відвід судді мають розглядатися судом при оскарженні рішення, ухваленого по суті спору. У зв`язку із цим право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, в аспекті апеляційного оскарження ухвали про повернення апеляційної скарги, постановленої відповідно до частини другої статті 293 ЦПК України 2004 року, підлягає обмеженню, що застосовується легітимно та зберігає пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (§§ 53, 55 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року, заява № 15123/03).

За таких обставин апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 липня 2017 року підлягає поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог, передбачених частиною другою статті 293 ЦПК України 2004 року. На момент постановлення оскаржуваної ухвали апеляційного суду рішення суду по суті спору не було постановлене, отже позивач не позбавлений можливості оскаржити ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 липня 2017 року разом з рішенням по суті спору, що свідчить про відсутність порушення гарантованого статтею 129 Конституції України права на апеляційний перегляд справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, про що зазначає заявник.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції без змін із підстав, передбачених статтею 401 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

А. С. Олійник

В. В. Яремко