Провадження № 6/761/47/2019
У Х В А Л А

31 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва ускладі:

головуючого судді: Мальцева Д.О.

за участю секретаря Фецяк Р.А.

представник заявника Попович М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві заяву представника ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», заінтересована особа ОСОБА_2, ОСОБА_3, про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для його пред'явлення та внесення змін,

ВСТАНОВИВ:

Представник Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» (далі по тексту - заявник, стягувач) звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просив видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-1417/11 виданий Центральним районним судом м. Сімферополя на виконання рішення суду про звернення стягнення із ОСОБА_3 (далі по тексту - боржник) на користь заявника заборгованості у сумі 156 110, 83 долари США, 47 132, 29 грн. та на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними побудовами і земельну ділянку площею 0, 400 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа по цивільній справі № 2-1417/11, виданий Центральним районним судом м. Сімферополя для примусового виконання, до відповідного відділу державної виконавчої служби України.

Заява обґрунтована тим, що 20.06.2011 Центральним районним судом м. Сімферополя винесено рішення, яким задоволено позов ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8807С24 у сумі 1 290 514, 91 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

25.04.2012 за вказаним рішенням видано виконавчий лист № 2-1417/11, з яким Банк звернувся до виконавчої служби. За вказаним виконавчим листом 21.12.2012 відкрито виконавче провадження № 35747421, виконавцем було вчинено інші виконавчі дії.

До теперішнього часу виконавчий лист стягувачу не повертався.

Банк вказує, що у зв'язку із тимчасовою окупацією території АР Крим є достатні підстави вважати, що виконавчий лист було втрачено.

Крім того, просить внести виправлення у виконавчий лист, оскільки він не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

У зв'язку з цим заявник звернувся до суду із вказаною заявою.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року підсудність матеріалів вказаної заяви визначена Шевченківському районному суду м. Києва.

Ухвалою суду від 07 вересня 2018 року заяву залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити.

Боржники в судове засідання не з'явились, судом вживались заходи щодо належного повідомлення останніх про дату, час та місце проведення судового засідання.

Так, за умовами ч.1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно п. 17.4 Розділу XIII «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи положення п. 17.4 Розділу XIII «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ЦПК України, суду необхідно встановити, що стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про видачу дублікату виконавчого документа до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

При цьому, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Відповідно до роз'яснень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2015 вих. №9-490/0/4-15, при вирішенні питання визначення територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, судам необхідно керуватись тим, що забезпечення розгляду справ, яке має бути здійснено на підставах та в порядку, встановлених Законом, передбачає як розгляд та вирішення справ по суті, так і розгляд усіх інших процесуальних питань, які виникають після ухвалення судового рішення у справі (видача виконавчих листів, копій судових рішень, відновлення втраченого провадження тощо).

Судом досліджено докази, надані заявником на підтвердження вказаних в заяві обставин, зокрема: роздруківку рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень від 20.06.2011, роздруківку рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень від 25.04.2012, копію листа Начальнику Центрального відділу ДВС Міського управління юстиції України в м. Сімферополі від 03.09.2012, копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 35747421 за виконавчим листом № 2-1417/11 від 21.12.2012, копію постанови про арешт майна боржника ОСОБА_3 від 25.01.2013, копію заяви від 16.04.2013 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, копію подання про обмеження в праві виїзду за межі України, копію ухвали від 23.05.2013 про відмову у задоволенні вказаного подання, копію виконавчого листа № 2-1417/11, виданого Центральним районним судом м. Сімферополя.

Разом з тим, так як Шевченківський районний суд м. Києва не є судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, без дослідження оригіналів зазначених доказів, а також матеріалів цивільної справи № 2-1417/11 , яка перебувала на розгляді в Центральному районному суді м. Сімферополя суд позбавлений можливості встановити всі обставини справи, необхідні для розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа, зокрема, встановити наявність самого рішення суду, його зміст, дані про стягувача, боржника, інші матеріали справи, необхідні для розгляду заяви по суті.

При цьому, аналізуючи норми ЦПК України, ухвала про видачу дубліката виконавчого листа може бути постановлена лише у реально існуючій (або відновленій) цивільній справі, в якій встановлені відомості про боржника та стягувача та наявне (або відновлене) судове рішення, на підставі якого можливо видати дублікат виконавчого листа.

Крім того, обґрунтовуючи підстави для видачі дубліката виконавчого листа заявник вказує, що виконавчий лист перебував на виконанні у виконавчій службі м. Сімферополя з 21.12.2012 та по теперішній час не був повернутий заявнику. При цьому, у зв'язку з тимчасовою окупацією АР Крим вважає виконавчий лист втраченим.

З копії виконавчого листа № 2-1417/11 вбачається, що строк пред'явлення до виконання встановлений до 25.04.2013.

При цьому, протягом чотирьох років - з березня 2014 року по серпень 2018 року заявник не вчиняв жодних дій, спрямованих на отримання виконавчого листа від органу виконавчої служби, чи видачу його дубліката у відповідності до положень ЦПК України.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заявником не надано доказів того, що останній звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документа до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Щодо вимог заяви в частині поновлення стягувачу строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання та внесення виправлень у виконавчий лист, слід зазначити наступне.

За приписами ч.1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 433 ЦПК України стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Суд поновляє пропущений строк з причин, визначених судом поважними.

Відтак, підставою для поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання є поважні, об'єктивні причин пропуску такого строку.

Водночас, оскільки перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, суд, враховуючи вимоги ст. 89 ЦПК України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, як вже зазначалось вище, без дослідження матеріалів цивільної справи № 2-1417/11, яка перебувала на розгляді в Центральному районному суді м. Сімферополя суд позбавлений можливості встановити всі обставини справи, необхідні для розгляду заяви у цій частині.

Крім того, заявник в своїй заяві взагалі не наводить жодних обґрунтувань з приводу поважності причин пропуску строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа № 2-1417/11, всупереч вимог ст. 76-81 ЦПК України, не надав жодних належних та допустимих доказів, що підтверджують втрату оригіналу виконавчого листа чи доказів, що свідчать про поважність причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для його пред'явлення та внесення змін.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 431-433 ЦПК України, п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

На підставі викладеного та керуючись ст. 431, п. 17.4 Розділу XIII «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні заяви представника ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення пропущеного строку для його пред'явлення та внесення змін, у цивільній справі № 2-1417/11.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Якщо у судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: