УХВАЛА

16 вересня 2019 р. м. Кремінна

Справа № 2-652/07 Провадження № 2-п/414/4/2019

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Безкровного І.Г.,

за участю секретаря с/з Нагорянської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Кремінського районного суду Луганської області у цивільній справі № 2/652 від 10.08.2007 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кремінського районного суду Луганської області із заявою, в якій просив скасувати заочне рішення Кремінського районного суду Луганської області від 10 серпня 2007 року, ухваленого у справі № 2-652/07 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування заяви зазначається, що про заочне рішення у зазначеній цивільній справі відповідач дізнався на початку 2019 року, а його копію отримав лише 08 серпня 2019 року. Відомостей про судовий розгляд та рішення суду у відповідача на той час не було, про що свідчить відсутність рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення. Крім того, позовну заяву разом із доданими до неї документами відповідач також не отримував, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості подавати заперечення проти позову. Так само відповідач не отримував ухвалу про заочний розгляд справи.

До 2014 року ОСОБА_1 сплачував грошову допомогу на користь позивача на утримання їх доньки. На момент ухвалення заочного рішення відповідач не мав постійного доходу, а поведінкою позивача були створені умови, що призвели до припинення спілкування відповідача з позивачем та дитиною, а також зведення відносин до надання матеріальної допомоги у вигляді грошових переведень на користь позивача. Позивач могла безперешкодно залишати дитину у його батьків вдома навіть у той час, коли відповідач проживав у Харкові.

З 2014 року і по теперішній час відповідач проживає у м. Харків з іншою жінкою, з якою перебуває у цивільному шлюбі, та яка має на утриманні трьох дітей. З 2015 року відповідач майже не працював, тому не мав можливості надавати грошову допомогу на утримання доньки. У 2016 році стан здоров`я відповідача погіршився, тривалий час він перебував на лікуванні та має другу групу інвалідності. Відповідач зазначає, що у зв`язку із лікуванням він витрачав значну суму коштів, що також призвело до несплати аліментів. Крім того, відповідач зазначає, що Хрустальнинським міським відділом виконавчої служби на його майно та кошти накладено арешт, що в свою чергу призвело до порушення його прав.

За таких обставин, ОСОБА_1 просив скасувати вказане заочне рішення суду та розглянути справу у загальному чи спрощеному порядку.

Відповідач у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, в якій також зазначив, що заявлені вимоги підтримує.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду заяви була повідомлена належним чином, надала суду заяву про відкладення розгляду заяви, оскільки її не буде в місті у цей час, однак у задоволенні цієї заяви судом було відмовлено, оскільки жодних доказів на підтвердження неможливості явки до суду позивачем надано не було, у той час як відповідно до ч. 2 ст. 286 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження, і її розгляд вже одного разу відкладався судом.

Розглянувши заяву в межах заявлених вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

При цьому, з огляду на положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (справи «Делькур проти Бельгії», «Белле проти Франції», «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії», «Ільхан проти Туреччини»), правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_1 у своїх заяві та клопотанні зазначає, що отримав оскаржуване ним заочне рішення лише 08.08.2019, і в матеріалах справи є його заява від 17.07.2019 про видачу копії цього заочного рішення, яка була надіслана йому поштою, і в той же час інші відомості (зокрема розписка чи рекомендоване повідомлення з особистим підписом відповідача) в матеріалах справи відсутні, суд вважає за доцільне поновити відповідачу строк для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, скасування заочного рішення судом першої інстанції допускається лише за наявності двох зазначених умов у їх сукупності.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 10.08.2007 зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини всіх його доходу (заробітку) на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 26.07.2006 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15).

Із матеріалів справи вбачається, що в них відсутні будь-які докази, що підтверджують належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, яке було проведене 10.08.2007 і в якому було ухвалене вказане заочне рішення, а отже його неявка у судове засідання була повязана із поважними причинами, а саме необізнаністю про проведення відповідного судового засідання.

Щодо доказів, на які посилається відповідач ОСОБА_1 , обгрунтовуючи свої запереченя проти вимог позивача, відповідачем були додані до заяви про перегляд судового рішення копії квитанцій про переведення грошових коштів на ім`я ОСОБА_4 у період з 03.03.2008 по 22.0.2014 (а.с. 54-70).

Проте суд зазначає, що зазначені переведення грошових коштів на користь позивача мали місце вже після закінчення розгляду справи та ухвалення заочного рішення, з огляду на це будь-якого значення для правильного вирішення справи на час її розгляду вони мати не могли. Крім того, з наданих копій квитанці взагалі неможливо встановити, ким саме та у зв`язку з чим переводилися кошти на користь ОСОБА_2 .

З тих самих підстав не можуть маюти значення для розгляду справи додані до заяви про перегляд заочного рішення медичні документи, що підтверджують перебування відповідача на лікуванні у 2016 році та встановлення йому другої групи інвалідності з 10.01.2019 (а.с. 71-76), оскільки ці обставини мали місце через декілька років після закінчення розгляду справи та відповідно на час її розгляду не могли бути взяті до уваги судом та вплинути на винесене ним рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у заяві відсутні посилання на докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є незгода з вимогами позивача та ухваленим рішенням по суті.

Так, суд вважає, що докази, на які посилається відповідач ОСОБА_1 , істотного значення для правильного вирішення справи не мали, а отже достатніх підстав для скасування заочного рішення, яке просить переглянути відповідач, судом встановлено не було.

Крім того, суд зазначає, що з моменту ухвалення заочного рішення суду, яке просить переглянути відповідач, минуло вже більше десяти років.

Європейський суд з прав людини наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обовязкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п. 46 рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» від 03.12.2003).

Згідно з ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

За таких обставин, суд вважає за необхідне залишити заяву відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення, роз`яснивши відповідачу, що згідно з ч. 4 ст. 287 ЦПК України він має право оскаржити це заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-261, 263, 286-289 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Поновити відповідачу ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Кремінського районного суду Луганської області у цивільній справі № 2/652 від 10.08.2007 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дати постановлення цієї ухвали.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.Г. Безкровний