Справа № 202/680/19
Провадження № 2/202/1108/2019
УХВАЛА

Іменем України

12 лютого 2019 року суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуський О.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: позивачем не сплачено судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу, не зазначено РНОКПП позивача та відповідача, додані до позову письмові докази, у відповідності до ч. 5 ст. 95 ЦПК України, належним чином не посвідчені.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач в позові просила звільнити її від сплати судового збору зважаючи на її матеріальний стан. Однак, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні даного клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» зазначено вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Позивачка не підпадає під перелік осіб зазначених в ст. 5 Закону України «Про судовий збір», які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, тому підстав для звільнення її від сплати судового збору у суду не має.

Згідно із ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Позивачем не заявлено клопотання про відстрочку або розстрочку судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу, а також не надано доказів на підтвердження її скрутного матеріального стану, тому вимоги даної статті також не можуть бути застосовані судом.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 року «Про судовий збір» у редакції станом на час подання позову судовий збір сплачується за подання позовної заяви про розірвання шлюбу фізичною особою в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, позивачем не виконано зазначені вимоги закону.

З 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 921 грн. Тобто, 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 768 грн. 40 коп. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб * 1 921 (прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2019 року) = 768 грн. 40 коп.). Тому, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 768 грн. 40 коп.

Згідно із ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку, що не перевищує десяти днів з дня отримання ним копії ухвали, усунути зазначені недоліки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260-261, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - залишити без руху і надати позивачеві строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу, що встановлено положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала щодо сплати судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.М. Мачуський