КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 360/2503/18 Апеляційне провадження № 22-ц/824/6813/2019Головуючий у суді першої інстанції - Міланіч А.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Чобіток А.О., Ящук Т.І.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 13 лютого 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі - відповідач), в якому просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 2 000 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до досягнення нею 23 років, за умови продовження навчання.

В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що відповідач є її батьком. На даний час вона продовжує навчання, яке триватиме до 30.06.2019, і є студенткою 4 курсу денної форми навчання відділення «Технології виробництва та переробки продукції тваринництва» відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Немішаєвського агротехнічного коледжу» I-II рівня акредитації. У зв`язку із навчанням на стаціонарі вона не має можливості заробляти кошти на своє утримання. Мати працює, проте її коштів не вистачає, а батько жодної допомоги не надає. Отже, з урахуванням вимог статей 182, 199, 200 СК України, та за для забезпечення її мінімальних потреб визначила розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. на місяць (а.с.1-2).

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 13.02.2019 позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання у розмірі 320 грн. щомісячно, починаючи з 07.11.2018, на період її навчання у Відокремленому підрозділі Національного університету біоресурсів і природокористування України «Немішаєвського агротехнічного коледжу» до 30.06.2019.

У задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с.149,150).

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. Вказує, що суд першої інстанції, дійшовши висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів лише у сумі 320 грн., на місяць допустив порушення вимог статей 182, 199, 200 СК України, так як не з`ясував всіх обставин, які мають значення для визначення розміру аліментів. Зокрема, зазначає, що відповідач є працездатним і працює без оформлення трудового договору, займаючись транспортними перевезеннями. На підтвердження указаних обставин просила суд витребувати з Бородянського відділення Ірпінського ОДПІ ГУ ДФС у Київській області інформацію про доходи відповідача, проте суд безпідставно відмовив у витребуванні цієї інформації. Також суд безпідставно відмовив у витребуванні з прикордонної служби інформації про перетин відповідачем кордону, для з`ясування його майнового стану. Крім цього, суд не перевірив чи дійсно мати відповідача отримує пенсію і в якому розмірі, не врахував, що відповідач здає в оренду частину своєї власності та має новий житловий будинок, а його дружина разом з ним займається підприємницькою діяльністю (а.с.157-160).

У судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_4 (а.с.6).

Відповідно до довідки № 132 від 26.10.2018 ОСОБА_3 є студенткою 4 курсу денної форми навчання відділення «Технології виробництва та переробки продукції тваринництва» відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Немішаєвського агротехнічного коледжу» I-II рівня акредитації, з терміном навчання з 01.09.2015 по 30.06.2019 (а.с.7).

Позивачка отримує стипендію, розмір якої за третій квартал 2018 року склав 3 832 грн., тобто близько 1 277 грн. на місяць (а.с.145).

Відповідач офіційно не працює, в 2018 році доходів не отримував, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та непрацездатну матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає разом з ним (а.с.34-38,144).

Встановивши вищеозначені фактичні обставини справи та врахувавши, що матеріальну допомогу позивачці має надавати й її мати, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як працездатна особа може надати позивачці матеріальну допомогу в розмірі не більшому 50% різниці між отримуваною нею стипендією та прожитковим мінімумом для працездатних осіб, що становить 320 грн. (1 921 грн. - 1 277 грн. = 644 грн. х 50 %).

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з визначеним судом розміром аліментів, з огляду на наступне.

Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують надання.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Положення указаної Конвенції визначають також, що першочергова увага має приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини в своїй практиці також керується саме вищезгаданими приписами Конвенції та покладає в основу своїх рішень принцип дотримання «якнайкращих інтересів дитини».

Отже, не дивлячись на те, що відповідач офіційно не працює та має на утриманні малолітню доньку та матір пенсійного віку, це не звільняє його від обов`язку надавати матеріальну допомогу власній, вже повнолітній дитині, яка продовжує навчання, за для забезпечення її розвитку та становлення як особистості.

При цьому, слід зауважити, що, як встановлено під час розгляду справи, відповідач є працездатною особою віком 47 років та має задовільний стан здоров`я. Як пояснив представник відповідача, останній працює не офіційно, створив нову сім`ю з якою проживає, а його матір одержує пенсію від держави.

Визначаючи розмір аліментів на навчання у сумі 320 грн. на місяць, суд першої інстанції недотримався принципу «якнайкращих інтересів дитини», оскільки визначена сума аліментів апріорі не може забезпечити першочергові потреби дитини у зв`язку із навчанням.

Таким чином, встановивши вищевказані фактичні обставини справи, належним чином дослідивши наявні у справі докази, в їх сукупності, та проаналізувавши означені вище норми права, які регулюють виниклі правовідносини сторін, суд апеляційної інстанції, враховуючи також обов`язок й матері надавати доньці матеріальну допомогу на навчання та одержання позивачкою стипендії близько 1 300 грн. на місяць, приходить до висновку про необхідність збільшення стягнутої судом з відповідача суми аліментів на навчання доньки до 1 000 грн. на місяць, оскільки такий розмір аліментів є адекватним, розумним і справедливим та надасть можливість позивачці забезпечити принаймні мінімальні потреби у зв`язку з навчанням, враховуючи також допомогу матері і одержання нею стипендії.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що доводи апеляційної скарги щодо визначення судом занадто малого розміру аліментів заслуговують на увагу, оскільки судом не повній мірі були враховані фактичні обставини справи, які, згідно вимог закону, впливають на визначення розміру аліментів, а також не забезпечено дотримання якнайкращих інтересів дитини.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Отже, у зв`язку з тим, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів, проте помилився з їх розміром, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про зміну рішення суду лише в частині розміру аліментів. В іншій частині ухвалене судом рішення відповідає вимогам закону і підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 13 лютого 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти у зв`язку з навчанням у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн., щомісячно, починаючи з 07 листопада 2018 року до закінчення навчання - 30 червня 2019 року, у Відокремленому підрозділі Національного університету біоресурсів і природокористування України «Немішаєвський агротехнічний коледж» I-II рівня акредитації.

В іншій частини рішення Бородянського районного суду Київської області від 13 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного суду.

Повний текст постанови складений 13 червня 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді А.О. Чобіток

Т.І. Ящук