13.02.19 Справа № 469/1516/18
2-з/469/1/19
13 лютого 2019 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючої - - судді Гапоненко Н.О.
за участю секретаря - Якубець С.В.,
учасники справи:
заявник ОСОБА_1 не зявився,
представник зацікавленої особи
фермерського господарства «Матриця» - не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, -
в с т а н о в и в:
Заявник 23 листопада 2018 року звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів, посилаючись на те, що він отримав у приватну власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,3 га. відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії МК №53, виданого Березанською районною радою Миколаївської області 09 вересня 1993 року, та у постійне користування - земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 44,57 га відповідно до державного акта на право постійного користування землею серії МК №376, виданого Березанською районною радою Миколаївської області 09 вересня 1993 року. Вказані земельні ділянки розташовані на території Данилівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення селянського господарства. 13 травня 2013 року заявник уклав договір оренди земельної ділянки із Фермерським господарством «Матриця» (далі - ФГ «Матриця»), за яким орендодавець передав ФГ «Матриця» дві вищевказані земельні ділянки загальною площею 5 га у платне строкове користування для сільськогосподарського використання, строком оренди на один рік до 13 травня 2014 року. Заявник виконав свій обов'язок як орендодавець та передав за актом приймання-передачі в оренду ФГ «Матриця» земельні ділянки, а ФГ «Матриця» прийняло вказані земельні ділянки у користування, тобто заявник виконав свої договірні зобов'язання у повному обсязі, згідно з умовами договору. ФГ «Матриця» володіло та користувалось земельними ділянками з 13 травня 2013 року по 01 вересня 2015 року.
За вказаний період дії договору оренди землі від 13 травня 2013 року ФГ «Матриця» сплачувало заявнику орендну плату. З 01 вересня 2015 року ФГ «Матриця» уклало з Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області договір №199 про внесення плати за фактичне землекористування суб'єктом господарювання від 26 жовтня 2015 року. В період з 01 вересня 2015 року по 01 вересня 2016 року ФГ «Матриця» продовжувало користуватись належними заявнику земельними ділянками, обробляти їх, збирати врожай, реалізовувати його та отримувати за це грошові кошти. Заявник вважає договір №199 недійсним з моменту його укладення, оскільки Березанська РДА не мала правових підстав розпоряджатись належними заявнику земельними ділянками, а вказаним договором були порушені його права власності та постійного користування земельними ділянками щодо можливості вільного безперешкодного володіння та користування ними та отримання доходів від їх використання.
Посилаючись на викладене та на неможливість провести розрахунок розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню (для пред'явлення позову про стягнення шкоди, яка завдана заявнику ФГ "Матриця" та Березанською райдержадміністрацією Миколаївської області), заявник просив суд витребувати у ФГ «Матриця» оригінали звітів, в яких зазначено, які посівні площі обробляло ФГ «Матриця» та яка врожайність була на посівних площах ФГ «Матриця» з 2013 року по 2016 рік.
Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 13 грудня 2018 року заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику через невідповідність вимогам статті 117 ЦПК України.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 29 січня 2019 року ухвалу Березанського районного суду від 13 грудня 2018 року скасовано, заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів повернуто до того ж суду для продовження розгляду.
У судове засідання заявник та представник заінтересованої особи ФГ «Матриця» не зявились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися судом за номерами телефонів, зазначеними у заяві; їх неявка, відповідно до ч.3 ст.118 ЦПК України, не перешкоджає розгляду поданої заяви.
Дослідивши матеріали заяви про забезпечення доказів, суд вважає, що в її задоволенні слід відмовити з таких підстав.
Статтею 116 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія.
Відповідно до ч.1 ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема, докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, обґрунтування необхідності забезпечення доказів, спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.
За змістом ст. 116 ЦПК України, суд забезпечує докази за наявності однієї із умов: якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
Разом із цим, заявник у своїй заяві не навів жодних обставин того, що засіб доказування, яким є зазначені заявником у заяві звіти з відомостями щодо оброблених посівних площ та врожайності ФГ «Матриця» за період 2013-2016 років, може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим; докази, які б підтверджували існування підстав припускати можливість втрати зазначених заявником засобів доказування чи утруднення їх збирання згодом, до заяви ОСОБА_1 не додано.
Суд також враховує, що заявником не наведено підстав, з яких випливає, що оригінали звітів, які подавались ФГ "Матриця", знаходяться саме у вказаної юридичної особи, оскільки, за змістом заяви, такі звіти вже подані до відповідного органу (установи), до якої їх належало подавати.
Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116-118, 258-261 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: