Ухвала

14 червня 2019 року

м. Київ

справа № 520/4274/16-ц

провадження № 61-10929ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 червня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину домоволодіння та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на зазначені судові рішення.

Проте подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

За нормою частини першої статті 4 Закону № 3674-VI (у редакції, що була чинною на час пред`явлення позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI (у редакції, що була чинною на час пред`явлення позову) ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Заявником оскаржуються судові рішення в частині відмови у задоволенні її первісного позову.

У судових рішеннях та в апеляційній скарзі відсутні відомості про ціну позову.

В суді апеляційної інстанції для заявника було визначено до сплати 700,00 грн судового збору.

Тому, у конкретному випадку слід визначити, що виходячи з того, що за подання позовної заяви заявник мала сплатити судовий збір у розмірі не меншому як 551,20 грн (1378*0,4), судовий збір за подання касаційної скарги складає 1102,40 грн.

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір в указаному розмірі.

Водночас, заявником подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивуючи його тим, що вона перебуває у скрутному майновому становищі, є особою похилого віку та не має жодного іншого доходу, ніж отримання пенсії за віком та зазначає, що сума судового збору, яка підлягає сплаті за подачу касаційної скарги є значною.

Зазначене клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК Українисуд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

До клопотання заявником додано копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за період з 1 по 3 квартали 2018 року, засвідчених Головним управлінням ДФС в Одеській області 11 лютого 2019 року, та довідку від 29 січня 2019 року № 569, видану Чорноморським об`єднаним управлінням ПФУ про розмір пенсії заявника за період з серпня 2018 року по січень 2019 року.

Проте указані документи не містять повної інформації про саме річний дохід позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, що відповідно до норми статті 8 Закону № 3674-VI може бути підставою для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору.

Отже, оскільки заявником не подано доказів її майнового стану, зокрема, повних відомостей про її річний дохід за попередній календарний рік, неспроможності сплатити судовий збір, а твердження про її похилий вік є надуманими, підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору відсутні.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону № 3674-VI. На підтвердження сплати судового збору суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 червня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 червня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року залишити без руху.

Для усунення зазначеного вище недоліку (сплати судового збору у розмірі 1102,40 грн) надати десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та її буде повернуто заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Яремко