"13" лютого 2019 р. Справа № 363/3957/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2019 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Котлярової І.Ю.

за участі секретаря Палій Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є в спільній частковій власності

12.02.2019р. до Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в якій останній просив суд забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також іншим особам користуватися будинком № 4 по вул. Набережно-Дніпровська в с. Нові Петрівці, Вишгородського району Київської області в цілому або окремими його частками, а також заборонити вчиняти будь-які дії, направлені на проведення робіт, повязаних з вплимов на стан будинку в цілому та окремих його частин (проведення будівельних робіт, ремонтних, оздоблювальних та інших робіт).

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову та матеріалами позовної заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно зі ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зокрема шляхом заборони вчиняти певні дії.

Згідно абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Перший протокол та протоколи № 2,4,7, 11 до Конвенції.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами, міжнародного права.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом спору є житловий будинок, який перебуває у спільній частковій власності сторін та предметом спору є поділ житлового будинку.

В свою чергу, вимога про забезпечення позову нічим не обґрунтована та позивач просить заборонити користування будинком особі, у власності якої таке майно перебуває, що є порушенням права на мирне володіння та користування власним майном. Будь яких належних та обґрунтованих доводів того, ОСОБА_2 користуючись належним йому майном вчиняє дії, які можуть вплинути або ускладнити виконання рішення, заявником не надано.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що, позивачем не надано до суду жодних доказів та не наведено будь-яких обєктивних даних про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи, те що позивачем не наведено обєктивних даних про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя І.Ю. Котлярова