Справа №303/4757/18
2/303/62/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк», треті особи на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та Мукачівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню на суму 294 625,91 гривень, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», треті особи на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Ужгородський МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області та Мукачівський РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню на суму 294 625,91 гривень.

Позов мотивований тим, що про виконавчий напис №17525 від 31.10.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 щодо стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредитному договору, позивач дізнався після отримання постанови Мукачівського РВ ДВС про відкриття виконавчого провадження на примусове виконання виконавчого документу виконавчого напису. На думку позивача, даний виконавчий напис вчинений з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки нотаріусом, як документ, що підтверджує безпірність заборгованості було взято наданий банком розрахунок суми заборгованості, проте, він не може бути документом, який підтверджує безпірність вимог банку. Також позивач зазначає, що на даний час триває судовий розгляд справи в Закарпатському апеляційному суді за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, що у свою чергу свідчить про те, що між сторонами існує спір про суму заборгованості. Крім цього, виконавчий напис був вчинений з пропущенням строку, оскільки нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задоволити з мотивів викладених в позові.

Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі. Крім цього, подала до суду відзив на позовну заяву в якому просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що вони є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до укладеного договору №МКНVGA00000111 від 23.08.2007 року ОСОБА_3 23.08.2007 року отримав кредит у розмірі 14 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 22.08.2017 року. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих відсотків, комісії та інших витрат. Жодним судовим рішенням не встановлено недійсність правочину, на підставі якого було вчинено виконавчий напис. Крім цього, позивачем не спростовується наявність кредитного договору та заборгованості за кредитним договором. Виконавчий напис був вчинений з суворим дотриманням ст.ст.87, 88 ЗУ «Про нотаріат» та п.3.1., 3.2 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Боржнику направлялася вимога про необхідність виконання зобовязань та було надано можливість висловити свої заперечення щодо безспірності грошових вимог, але боржник не висловив своєї незгоди. Крім того, нотаріус не повинен перевіряти безспірність заборгованості.

Також представник відповідача зазначив, що кредитний договір, який був укладений між позивачем і відповідачем, передбачає зобовязання боржника повернути кредитні кошти в повному обсязі до 22.08.2017 року. З огляду на те, що договір не був виконаний достроково, розірваний чи змінений, а також на те, що договір не виконувався належним чином, він продовжує діяти і до сьогодні, оскільки не був виконаний належним чином. Право вимоги на стягнення заборгованості у сумі 294 625,91 гривень виникло у банку 31.10.2017 року (на момент вчинення виконавчого напису).

Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійні вимоги: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявився надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представники третіх осіб на стороні відповідача, що не заявляють самостійні вимоги: Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області та Мукачівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Вивчивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами, а також відзив на позовну заяву з доданими до нього документами та аналізуючи в сукупності надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.76, ч.1, 2 ст.77, ст.ст.79 і 80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, на підставі статті 87-91 Закону України «Про нотаріат» та відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, вчинений виконавчий напис. Згідно даного напису, стягнуто заборгованість на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_3 у розмірі 11 219,57 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 294 625,91 гривень (а.с. 7).

Державним виконавцем Мукачівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_6 18.01.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55549863 на підставі виконавчого напису №17525 від 31.10.2017 року (а.с. 9).

Згідно Кредитного договору №МКНVGA00000111 укладеного 22.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_3, останній отримав кредитні кошти у розмірі 14 000 доларів США, строком до 22.08.2017 року (а.с. 16-21).

Відповідно до Розрахунку заборгованості за договором №МКНVGA00000111 від 22.08.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 станом на 25.09.2017 року, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом становить 11 219,57 доларів США, що еквівалентно 294 625,91 гривень (а.с. 59-68).

ОСОБА_7 вимоги про усунення порушень за кредитним договором №МКНVGA00000111 від 22.08.2007 року вбачається, що представник ПАТ КБ «ПриватБанк» надіслав боржнику ОСОБА_3 письмову вимогу в якій повідомив останньому про невиконання умов кредитного договору, про сплату суми заборгованості, яку боржник протягом 5 календарних днів повинен сплатити, а також попередив про наслідки невиконання даної вимоги, зокрема про те, що у разі невиконання банк буде змушений почати примусове стягнення заборгованості. Дану зазначену вимогу банком було надіслано боржнику 10.10.2017 року, про що свідчить список поштових відправлень (а.с. 72-77).

У відповідності до п.п.2.3.3. Кредитного договору від 22.08.2007 року встановлено, що у випадках: затримання сплати частини кредиту та/або відсотків що найменше на один календарний місяць, перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10%, несплата позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5% суми кредиту, іншого істотного порушення умов даного договору, позичальник має право повернути банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі виконати інші зобовязання за договором протягом 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про таку вимогу від банку. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов даного Договору, вимога банку втрачає чинність.

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані Законом України «Про нотаріат» та Цивільним кодексом України.

Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України).

Згідно з пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Пунктом 4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 22 лютого 2012 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що виконавчий напис має містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із п.3.5. глави 16 вищевказаного Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення зазначені у Переліку документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 січня 1992 року №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Представник відповідача, заперечуючи позовні вимоги, у поданому відзиві вказує, що виконавчий напис був вчинений із дотримання вимог ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Також зазначає, що боржнику (позивачу по справі) надсилалась вимога про необхідність виконання зобовязань та надавалася можливість висловити свої заперечення щодо безспірності грошових вимог, але боржник не висловив своєї незгоди.

Згідно з пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік), для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

У свою чергу, нотаріусу, замість засвідченої виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, відповідачем було пред'явлено розрахунок заборгованості. Проте, вказані документи не є тотожними та не замінюють один одного, що дає суду підстави вважати, що наданий відповідачем розрахунок заборгованості, з огляду на вимоги пункту 2 вищевказаного Переліку, є документом, який посвідчує безспірність визначеної суми боргу.

Крім цього, слід зазначити, що представником відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» було надано суду письмову вимогу, яка надсилалася ОСОБА_3 про усунення порушень за кредитним договором, однак в матеріалах справи відсутні будь-які відомості (докази) на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором ОСОБА_3 отримав, чим самим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості, можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, предявленої до стягнення. Встановлено також, що згідно вищезазначеного кредитного договору від 22.08.2007 року місце проживання позивача ОСОБА_3 зазначено Мукачівський район, смт.Чинадієво, вул.Крилова, буд.4, а вимога про усунення порушень представником відповідача надсилалася на адресу АДРЕСА_1.

Також судом встановлено, що на момент прийняття рішення та вчинення самого виконавчого напису, між сторонами існував спір щодо заборгованості по вищезазначеному кредитному договору. Даний факт підтверджується тим, що згідно автоматизованої системи документообігу Мукачівського міськрайонного суду, 24.07.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 6616,89 доларів США, справа №303/4564/15-ц, 2/303/338/18, судовий розгляд який триває і по теперішній час та перебуває на стадії апеляційного оскарження, що також підтверджується і ухвалою судді Апеляційного суду Закарпатської області від 03.08.2018 року. Наведені факти дають суду підстави вважати, що позивач знаючи про існування спору, який розглядається судом щодо суми заборгованості, яка складає 6616,89 доларів США, що випливає із поданих ним позовних вимог, умисно, грубо нехтуючи правами відповідача, звернувся до нотаріуса щодо стягнення з ОСОБА_3 вже іншої більшої суми заборгованості у розмірі 11 219,57 доларів США та про дані обставини не повідомив нотаріуса.

У відповідності до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису №17525 від 31.10.2017 року таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 23, 34, 76-82, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.6, 35 ЗУ Про іпотеку, ст.ст. 87, 88 ЗУ Про нотаріат, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №17525 від 31.10.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПриватБанк» в рахунок примусового стягнення заборгованості по кредитному договору №МКНVGA00000111 від 22.08.2007 року суми боргу.

Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок на наступні реквізити: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача МФО 899998, рахунок 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: АТ КБ «ПриватБанк», , місце знаходження м.Київ, вул.Грушевського, будинок 1Д.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, місце знаходження м.Київ, вул.Лютеранська, буд.3, оф.31.

Третя особа: Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, місце знаходження м.Ужгород, вул.Заньковецької, 10.

Третя особа: Мукачівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, місце знаходження м.Мукачево, вул.Штефана Августина, 25/2.

Повний текст рішення складений 08.02.2019 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір