Справа № 465/2421/18 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/811/290/18 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні відповідача ОСОБА_1 ,, позивачки ОСОБА_2 , її представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова в складі судді Мартинишин М.О. від 19 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Франківського районного суду м. Львова від 19 червня 2018 року позов частково задоволено.Збільшено розмір аліментів та зобов`язано стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 20.04.2018 р., і до досягнення дитиною повноліття.
Дане рішення оскаржив ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 .

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вважає рішення необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Зазначає, що відповідач був присутній в судовому засіданні, через загальну канцелярію суду подав відзив на позовну заяву та надав пояснення щодо позовних вимог, однак суд вирішив справу без врахування заперечень відповідача проти позову, чим було грубо порушено норми цивільно-процесуального права. Зазначає, що судом не враховано, що 05 вересня 2017 року між відповідачем та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб та у новому шлюбі у відповідача народилася донька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , також відповідач із своєю теперішньою дружиною усиновили дівчинку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також, вказує на те, що на утриманні відповідача знаходяться двоє неповнолітніх дітей його дружини від попереднього шлюбу ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , які проживають разом з відповідачем. Вказує на те, що батько цих дітей ухиляється від їх утримання. Крім цього, зазначає, що теперішня дружина відповідача не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за їх спільною дитиною. Також, зазначає, що відповідач матеріально допомагає своєму дідусеві ОСОБА_11 , який після смерті своєї дружини потребує допомоги, оскільки його пенсії не вистачає на оплату комунальних послуг, ліків та продуктів харчування. Крім цього, вказує на те, що 15.12.2017 року між сторонами було укладено договір про місце проживання дітей, визначення розміру участі батька та матері у вихованні та умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. У вказаному договорі вказано, що батько оплачує аліменти синові в розмірі 1500 грн. щомісячно на картковий рахунок матері. Звертає увагу на те, що на момент укладення вказаного договору відповідач вже працював на своїй теперішній роботі і позивачу про це було відомо. Крім цього, зазначає, що відповідач бере активну участь у додаткових витратах на сина, зокрема купує йому одяг та взуття, оплачував курси лего конструювання «Винахідник».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача на підтримання апеляційної скарги, позивачки та її представника в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, а також усних та письмових заяв та пояснень учасників справи (їх представників) у судах обох інстанцій колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 4, 6, 12, 81, 89, 263, ч.1 ст. 13 ЦПК України, ст.ст. 180, 192, ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та задовольняючи позов частково, виходив з того, що, від шлюбу сторони мають ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 20.05.2010 року. Згідно рішення Франківського районного суду м.Львова від 24.04.2017 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500(тисячу п`ятсот)грн. щомісячно, починаючи з 01.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням матеріального становища дитини, дохід якої складається із суми сплачених аліментів станом на даний час в розмірі 1500 грн. в місяць та враховуючи, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років до 18 років з 01.12.2018 року по 30.06.2018 року становить 1860 грн., 01.07.2018 року по 30.11.2018 року становить 1944 грн., 01.12.2018 року по 31.12.2018 року становить 2027грн., тому суд вважав, що дитина потребує більше коштів на своє утримання. При цьому, позивач навів обставини про покращення майнового стану відповідача, зростання його майнових статків, які свідчать про можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж це було визначено за рішенням Франківського районного суду м. Львова від від 24.04.2017 року, що підтверджується довідками про доходи відповідача від 29.03.2018 року №40 та від 13.06.2018 року №60 виданих військовою частиною НОМЕР_2 НГУ. При розгляді позову про збільшення розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення та вважає, що розмір аліментів доцільно збільшити на користь позивача на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд прийшов до висновку, щодо необхідності задоволенні позовних вимог задоволити частково, а тому слід збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку(доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 20.04.2018 р., і до досягнення дитиною повноліття.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду зроблені без повного та всебічного з`ясування обставин, що мали значення для справи; частково не відповідають обставинам, що мають значення для справи; частина обставин, які суд вважав встановленими не доведена і відповідно судом не дотримано в повній мірі вимог закону, тому рішення суду підлягає зміні.

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, в якому просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м.Львова на підставі рішення Франківського районного суду м.Львова від 24.04.2017 року, справа №2/465/1617/17, на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м.Львова на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати звернення до суду.
Свої позовні вимоги мотивувала тим, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 24.04.2017 року розірвано шлюб між сторонами та стягнуто з відповідача в її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500(тисячу п`ятсот)грн. щомісячно, починаючи з 01.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу дитина проживає з нею, фактично вихованням та утриманням сина займається вона сама, а тому працювати не може. На сьогоднішній день матеріальне становище відповідача значно покращилось, він офіційно працює на посаді військового священика (капелана), а її доходи на рівні мінімальних, оскільки основних джерелом її доходу є пенсія по інвалідності. Крім цього, з часу винесення судом рішення значно зросли продукти харчування та витрати на комунальні послуги, які оплачує вона самостійно, хоча електроенергія та газ потрібні також для проживання дитини. Крім цього, на даний час присуджена сума є недостатньою для утримання дитини, та не відповідає встановленому законодавством розміру, а тому вважає, що є всі підстави для збільшення розміру аліментів.
За ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 СК України (в редакції станом на час розгляду справи), способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо після виконання аліментних зобов`язань згідно з частиною четвертою цієї статті один з батьків не виїхав на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договорів про правову допомогу, та залишився або повернувся для постійного проживання в Україну, порядок стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми встановлюється законодавством. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, згідно з яким з одного із батьків стягуються аліменти, він виїжджає для постійного проживання у державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, з нього за рішенням суду до його виїзду за межі України може бути стягнуто аліменти за весь період до досягнення дитиною повноліття. Якщо після набрання законної сили рішенням суду про сплату аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття особа, з якої стягуються аліменти, продовжує постійно проживати в Україні або повертається в Україну для постійного проживання та змінюються обставини, які вплинули на визначення розміру аліментів, у судовому порядку може бути встановлено періодичне стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми. Якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.
Згідно ст. 183 СК України (в редакції станом на час розгляду справи), частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ст. 182 СК України (в редакції станом на час розгляду справи), при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Також, відповідно до ст. 192 СК України (в редакції станом на час розгляду справи), розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається із матеріалів даної справи, рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24.04.2017 року у справі №465/1809/17 року вирішено: Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м.Львова в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500(тисячу п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 01.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Вказане рішення набрало законної сили, не скасоване та виконується.
Із позовної заяви, також, вбачається, що позивачка, як на підставу зміни розміру аліментів, зокрема, посилалась на те, що у відповідача змінився матеріальний стан, а саме він офіційно працює на посаді військового священика (капелана), крім цього її витрати, зокрема, і на утримання сина зросли.
Вказане покращення майнового стану платника аліментів як вбачається із наведеної вище ст. 192 СК України, дійсно є однією із можливих підстав для зміни розміру аліментів, що стягуються, зокрема, за рішенням суду.
З матеріалів справи дійсно вбачається, що ОСОБА_1 працює у Військовій частині НОМЕР_2 НГУ на посаді військового священика (капелана), що підтверджується довідкою про доходи відповідача (а.с. 10, 81).

Однак, як, також, вбачається із матеріалів справи, з часу ухвалення рішення у квітні 2017 року про стягнення аліментів мала місце зміна і ряду інших обставин, що мають значення у даному спорі та такі судом першої інстанції не взяті до уваги.

Так, відповідач 5.09.2017 одружився вдруге та перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 42). На утриманні відповідача знаходиться двоє малолітніх дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами народження дітей (а.с. 43, 44). Перша із дітей народилась у подружжя в період шлюбу, друга ж дитина подружжям усиновлена. Крім цього, не може бути не враховано і перебування на утриманні дружини відповідача двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , які проживають разом з відповідачем, що підтверджується Актом фактичного проживання складеного ОСББ «Наукова, 2В» №144 від 14.06.2018р. (а.с. 50), зважаючи на те, що його дружина не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Не слід вважати, що відповідач враховуючи на проживання цих дітей у його новій сім`ї може усунутися від їх утримання, через перебування його дружини у декретній відпустці та відсутність фактів сплати аліментів від їх біологічного батька, хоч дійсно прямого обов`язку (на що звертає увагу позивач) у нього стосовно їх утримання немає. Крім цього, як вбачається із наданих відповідачем довідки про відвідування гуртка « ОСОБА_14 », а також фотознімків (а.с. 52-54.), відповідач окрім сплати аліментів (сплата яких підтверджується долученими ним платіжними документами (а.с. 33-36), бере участь в утриманні сина додатково, придбавав йому необхідний одяг, взуття, оплачував відвідування гуртка.

Враховуючи вказане, а саме те, що на батьків покладено рівні обов`язки щодо утримання дітей; те, що сторони проживають окремо та дитина сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні; те, що позивачка є інвалідом ІІ групи та обмежена у працевлаштуванні; доходи сторін, позивача, що підтверджені відповідними довідками (а.с. 10, 81) та становлять розмір від 5780,35 грн. до 18924,54 грн.; а також пенсія позиваки, як інваліда ІІ групи, про що вона заявила та становить біля 1450 грн. на місяць; прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, який відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» на даний час складає для дітей до 6 років 1626 грн., для дітей від 6 до 18 років 2027 грн. на місяць; те, що на утриманні відповідача знаходиться двоє його малолітніх дітей та двоє дітей його дружини, від попереднього шлюбу; те, що його дружина на даний час не працює, знаходячись у відпустці по догляду за дитино; те, що окрім сплати аліментів за рішенням суду, відповідач також додатково допомагає в утриманні сина, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення та рішення суду першої інстанції слід змінити. А саме слід зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню щомісячно з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина сторін до досягнення ними повноліття з 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/5 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що складатиме умовно розмір від 1500 грн. до 3046,85 грн. (з розрахунку розміру заробітної плати відповідача на даний час) та слід вважати відповідатиме, обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.
Вказаними слід доводи апеляційної скарги визнати частково обґрунтованими.

Крім цього, щодо доводів відповідача про те, що розмір необхідних до сплати аліментів був визначений між ним та позивачкою укладеним між ними договором слід вважати безпідставними, оскільки як вбачається із зміст п. 3.3.5 Договору (а.с. 76) умови участі батька в матеріальному утриманні сина визначаються саме рішенням суду про сплату аліментів, однак не обмежуються таким рішенням.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 червня 2018 року змінити.
Зменшити розмір частки із всіх видів заробітку (доходу), що підлягає стягненню щомісячно з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 як аліменти на корить ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 з 1/3 до 1/5.

В решті рішення суду першої інтенції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13 лютого 2019 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра