Номер провадження: 22-ц/813/340/19
Номер справи місцевого суду: 520/1594/14-ц
Головуючий у першій інстанції Огренич І.В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів колегії: Дрішлюка А.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі: Фабіжевській Т.С.,

за участю: відповідача за первісним позовом ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Київського районного суду м.Одеси від 25 квітня 2018 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 06 квітня 2006 року між сторонами був укладений кредитний договір №б/н, згідно якого ОСОБА_4 отримав кредит в розмірі 5 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з несвоєчасним поверненням кредитних коштів та несплатою відсотків за користування кредитними коштами у ОСОБА_4 утворилась заборгованість, яка станом на 31 грудня 2013 року склала 12 435,05 гривень.

На підставі зазначеного ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою та просило її задовольнити з наведених у позовній заяві правових підстав.

25 червня 2014 року відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою та, збільшивши позовні вимоги просив суд визнати недійсним кредитний договір б/н від 06 квітня 2006 року, укладений між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» про отримання кредиту в розмірі 5 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» вартість робіт за проведення судово-почеркознавчої експертизи в розмірі 3 880 гривень та витрати по сплаті судового збору і послуг банку в розмірі 250,60 гривень.

При цьому ОСОБА_4 посилається на те, що до ПАТ КБ «ПриватБанк» 06 квітня 2006 року із заявою про надання кредиту він не звертався, підпис в заяві позичальника від 06 квітня 2006 року підроблений, тобто при укладенні кредитного договору не були дотримані вимоги, передбачені ч. 1 ст. 203, ч. 2 ст. 207 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України, а тому він є недійсним.

Справа розглянута за відсутності сторін.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2018 року у задоволенні первісного позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задовлено частково. Визнано недійсним кредитний договір б/н від 06 квітня 2006 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 витрати на проведення експертного дослідження в сумі 3 880 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги первісного позову у повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції представник ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, але про розгляд справи він сповіщався належним чином та завчасно. Тому у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка належним чином повідомленого позивача у судове засідання не перешкоджає розглядові справи та у доступі до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення за таких підстав.

Так, відповідно до статтей 11 та 509 ЦК зобов'язання виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів та мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі та правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони, та якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 627 ЦК проголошено свободу договору, а саме: сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Як передбачено статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

З матеріалів справи вбачається, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду про стягнення з відповідача ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором №б/н від 06 квітня 2006 року з посиланням на те, що відповідач отримав кредит в розмірі 5 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

На підтвердження факту укладення кредитного договору банком було надано Заяву, Умови та правила надання банківських послуг (а. с. 9-13), також банком було надано розрахунок заборгованості відповідно до якого станом на 21.12.2013р. у ОСОБА_4 перед банком утворилась заборгованість у розмірі 15 144,72 гривень.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08 липня 2014 року по справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу (а. с. 116-118).

Відповідно до висновку судової-почеркознавчої експертизи ОНДІСЕ №3216/02 від 09 лютого 2017 року рукописні записи (мовою оригіналу):

- у рядку 1. Персональные данные, графа Я, Фамилия «ОСОБА_4»; Имя «ОСОБА_4», Отчество «ОСОБА_4»; графа дата рождения «ІНФОРМАЦІЯ_1», девичья фамилия матери «ОСОБА_7», ИНН «НОМЕР_1»; строка - Укажите серию и номер паспорта «НОМЕР_2»; строка - кем выдан паспорт «Киевским РО УМВД Укр. в Од. обл.»; строка - дата выдачи паспорта «29.07.1999»; строка - образование, учебное заведение, год окончания «Высшее, институт»; строка - дети (количество и возраст) «трое»; строка - Ф.И.О. супруги(а) «ОСОБА_6.»;

- у рядку Адрес проживания, строка - индекс « АДРЕСА_1; строка - телефон (с кодом) «НОМЕР_3»;

- у рядку 2. Контактная информация, строка - номер вашего мобильного телефона «НОМЕР_3»;

- у рядку 4. Информация о трудоустройстве, строка - Название компании «УСБУ»; строка - Должность «Співробітник»; строка - Телефон компании (с кодом) «НОМЕР_3».

- у рядку Адрес компании, строка - область, район «Одесская»; строка - город «Одесса»; строка - улица/микрорайон «Бебеля».

- у рядку Информация о доходах/расходах, строка - Размер Вашей месячной заработной платы после уплаты налогов и других вычетов (в гривне) - «2900 грн.».

- у рядку Банковские услуги - графа Кредитная Карта, строка - Кредитный лимит в сумме «5 000 (пять тысяч грн.)», розміщені на лицьовій та зворотній сторонах Заяви б/н від 06 квітня 2006 року про надання кредиту в розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень, виконані не ОСОБА_4, а іншою особою (особами).

Вирішити питання, чи виконані рукописні записи:

- у рядку Адрес проживания, строка - дом «27а»; квартира «2»; строка - Укажите срок проживания по этому адресу «15» лет; строка - Укажите общий срок проживания в данной местности (районе, области) «15» лет.

- у рядку 4. Информация о трудоустройстве, строка - Ваш стаж работы по специальности, лет «20»;

- у рядку Адрес компании, строка - индекс «65000»;

- у рядку Банковские услуги - графа Кредитная Карта, строка Валюта - «UAH»;

- у рядку Банковские услуги - графа Кредитная Карта, строка - Базовая процентная ставка по кредитному лимиту на момент подписания Договора «3» % в месяц из расчета 360 дней в году;

- у рядку Вклад «Копилка», строка - Дата «06.04.2006», розміщені на лицьовій та зворотній сторонах Заяви б/н від 06 квітня 2006 року про надання кредиту в розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень, ОСОБА_4 або іншою особою (особами), не є можливим.

Вирішити питання чи виконаний підпис від імені ОСОБА_4, розміщений на зворотному боці Заяви б/н від 06 квітня 2006 року про надання кредиту в розмірі 5000 (п'ять) тисяч гривень, в графі «Подпись» самим ОСОБА_4 або іншою особою, не виявилося можливим.

Отже, з урахуванням висновку експертизи №3216/02 від 09 лютого 2017 року, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 Заяву про надання кредиту від 06 квітня 2006 року не підписував.

Доказів, які б спростовували висновки експерта, матеріали справи не містять.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання висновку експертизи необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи чи викликає сумнів у його правильності.

Таким чином, колегія суддів вважає встановленим той факт, що ОСОБА_4 особисто не підписував Заяву на отримання кредиту, а тому кредитний договір №б/н від 06 квітня 2006 року не може вважатись укладеним у відповідності до вимог статті 203, 1054 ЦК, з дотриманням обов'язкової письмової форми за статтею 1055 ЦК, а тому не породжує зобов'язань для відповідача, які випливають з його умов, щодо повернення кредитних коштів.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно з'ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, дослідив в судовому засіданні усі докази, які є у справі, з урахуванням їх переконливості, належності і допустимості, дав їм правильну оцінку та вірно виходив з того, що є законні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_4.

Докази і обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції, та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх встановленні та дослідженні судом було дотримано норми матеріального та процесуального права.

Інших правових доводів апеляційна скарга не містить.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та приймаючи до уваги ратифікацію Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 року, суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 54 Рішення у справі Трофимчук проти України (заява № 4241/03) від 28.10.2010 року, остаточне 28 січня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що, «беручи до уваги свої висновки за статтею 11 Конвенції (див. вище пункти 42-45), Суд не бачить жодних ознак несправедливості або свавільності у відмові судів детально розглянути доводи заявниці про переслідування її роботодавцем, оскільки суди чітко зазначили, що ці доводи були повністю необґрунтованими. У зв'язку з цим Суд повторює, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (див. рішення у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1)».

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог немає.

В зв'язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382-384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено: 14 лютого 2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк

П.М. Черевко