РІШЕННЯ

Іменем України

12.02.2019 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Гулієвої М.І.

при секретарі Жовнір Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу № 465/3585/17 за позовом ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1, про відшкодування збитків в порядку регресу,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить постановити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача страхове відшкодування за завданні збитки в порядку регресу в розмірі: 73 900 (сімдесят три тисячі девятсот) гривень 00 копійок. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивач посилається на те, що 07 жовтня 2015 року між Приватним акціонерним товариством Українська пожежно- страхова компанія та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8624464. Відповідно до даного Полісу була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем НОМЕР_1. 24 жовтня 2015 року о 18.05 год., в м. Львові, на вул. В.Великого,61. Відповідач, керуючи транспортним засобом HYUNDAI H-1 державний реєстраційний номер НОМЕР_2, допустив зіткнення з транспортним засобом РЕООЕОТ 605 державний реєстраційний номер НОМЕР_3,чим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. після чого місце ДТП залишив, чим порушив п.2.10 «а». Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП. Також, 24 жовтня 2015 року о 18.40 год., в м. Львові, на вул. Рудницького, 2. Відповідач, керуючи транспортним засобом HYUNDAI H-1 державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння, допустив зіткнення з транспортним засобом SKODA Octavia державний реєстраційний номер НОМЕР_4, чим порушив п 10.1 та п. 2.5, Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП ч.1. ст. 130 КУпАП. Також, 24 жовтня 2015 року о 19.00 год., в м. Львові, на вул. В.Великого, 34. Відповідач керуючи транспортним засобом HYUNDAI H-1 державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння, допустив зіткнення з транспортним засобом NISSANдержавний реєстраційний номер НОМЕР_5 та транспортним засобом ВАЗ державний реєстраційний номер Н0402ОН чим порушив Правила дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.

Відповідно до постанов Франківського районного суду м. Львова від 17.11.2015року, від 27.11.2015 року та 18.07.2016 року. Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.122-4, 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивач визнав вказану подію страховим випадком, відповідно до чого здійснив виплати страхового відшкодування в розмірі 50 000 (пятдесят тисяч) гривень 00 копійок, що підтверджується страховим актом № ОЦ/075/000/16/0311 від 20.10.2016 року та платіжним дорученням №927 від 26.10.2016 року, у розмірі 13 900 (тринадцять тисяч девятсот) гривень 00 копійок, що підтверджується страховим актом № ОЦ/075/000/16/0093 від 19.04.2016 року та платіжним дорученням №462 від 20.04.2016 року та у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, що підтверджується страховим актом № ОЦ/075/000/15/0048 від 23.11.2015 року та платіжним дорученням № 257 від 24.11.2015року.

Ухвалою від 26 червня 2017 року відкрито провадження у справі № 465/3585/18 за позовом ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1, про відшкодування збитків в порядку регресу та призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою від 11 квітня 2018 року справу за позовом ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1, про відшкодування збитків в порядку регресу суддею Гулієвою М.І. прийнято до свого провадження та призначено судовий розгляд.

У судове засідання представник позивача не зявився, надіслала клопотання про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає.

Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін, згідно ст.223 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Франківського районного суду м. Львові від 17.11.2015 - ОСОБА_1, визнано винним в тому, що він керуючи автомобілем НОМЕР_6, 24.10.2015 року о 18:40 год. по вул. Рудницького, 2 у м. Львові, перед початком зміни смуги руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_7, завдавши йому технічних пошкоджень. Разом з тим, ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_6, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю із рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя), від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 10.1 та п. 2.5 ПДР України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови Франківського районного суду м. Львова від 27.11.2015 ОСОБА_1, визнано винним в тому, що він 24.10.2015р. о 18:05 год. керуючи автомобілем НОМЕР_8 по вул. В.Великого, 61 у м. Львові, скоївши дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем НОМЕР_9, після чого місце пригоди залишив, чим порушив п.2.10 "а" Правил дорожнього руху та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. у користь держави.

Відповідно до постанови Франківського районного суду м. Львова від 02.12.2015 ОСОБА_1, визнано винним в тому, що він 24.10.2015 року о 18:05 год. керуючи автомобілем НОМЕР_10, по вул. В.Великого, 61 у м. Львові, не дотримався бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_11, завдавши автомобілям механічних пошкоджень і матеріальних збитків, чим порушив п. 13.1 ПДР України, та на нього накладено адміністратиіне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. на користь держави.

Потерпілі від дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до Страховика - ПрАТ «УПСК» - з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АІ/8624464.

Позивач визнав вказану подію страховим випадком, відповідно до чого здійснив виплати страхового відшкодування в розмірі 50 000 (пятдесят тисяч) гривень 00 копійок, шо підтверджується страховим актом № ОЦ/075/000/16/0311 від 20.10.2016 року та платіжним дорученням №927 від 26.10.2016 року, у розмірі 13 900 (тринадцять тисяч девятсот) гривень 00 копійок, що підтверджується страховим актом № ОЦ/075/000/16/0093 від 19.04.2016 року та платіжним дорученням №462 від 20.04.2016 року та у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, що підтверджується страховим актом № ОЦ/075/000/15/0048 від 23.11.2015 року та платіжним дорученням № 257 від 24.11.2015року.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до пп. Ґ 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акту, який складається страховиком або уповноваженою ним особою.

Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ст.206 ЦПК України суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки, таке не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб та цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 - власника транспортного засобу марки HYUNDAI H-1 д.н.з. НОМЕР_2, винного у скоєнні ДТП, застрахована в ПАТ «Українська пожежна-страхова компанія », згідно полісу серія АІ/8624464 та останній не виконав вимоги пп. Ґ 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та на претензію позивача у добровільному порядку відшкодування здійснено не було, та представник позивача позов визнав тому суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути в користь позивача 73900 грн. у порядку регресу.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1600 гривень.

Керуючись ст.12, 13, 80, 89, 206, 223, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України ,суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватне акціонерне товариство Українська пожежно-страхова компанія заподіяну шкоду в порядку регресу в сумі 73900 грн. та 1600 грн. сплаченого судового збору а всього 75500 грн. (сімдесят пять тисяч пятсот) грн.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30днів з дня складення повного судового рішення.

Сторони у справі:

позивач - Приватне акціонерне товариство Українська пожежно-страхова компанія р/р: 1901 в ПАТ «Альфа-Банк»; МФО: 300346 юридична адреса:04080, м. Київ, вул. Кирилівська буд. 40;

відповідач ОСОБА_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суддя М.І. Гулієва