Постанова

Іменем України

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 636/2557/16-ц

провадження № 61-25301св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представники позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

відповідач - районна громадська організація Чугуївська лікарняна каса «Надія» у Харківській області,

представник відповідача - Гуменний ТарасЗіновійович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 16 лютого 2017 року у складі судді Ковригіна О. С. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області

від 04 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Довгаль А. П., Коваленко І. П., Костенко Т. М.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до

районної громадської організації Чугуївська лікарняна каса «Надія» у Харківській області (далі - РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області) про визнання незаконним та скасування наказів про звільнення та про скорочення штату працівників

РГО ЧЛК «Надія», поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області вчиняє відносно неї протиправні дії, чим принижує честь, гідність та ділову репутацію, посилаючись при цьому на накази про застосування до неї дисциплінарних стягнень, упереджене ставлення та особисту неприязнь з боку голови правління та бухгалтера громадської організації, що стало підставою для її звільнення.

Також зазначала, що правління РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області не має повноважень на прийняття рішення про скорочення штату працівників в організації, оскільки згідно Статуту громадської організації такі повноваження не відносяться до її компетенції. Вищим органом керівництва РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області є конференція уповноважених членів, до виключної компетенції якої входить затвердження річного звіту та кошторису витрат. У зв'язку з тим, що відповідно до пункту 3.2.4 Статуту РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області конференція уповноважених членів не може передати правлінню свої повноваження щодо затвердження кошторису витрат каси, у тому числі й фонду заробітної плати, зазначеному у штатному розписі, а також не може передавати своїх повноваження щодо затвердження штатного розпису, тому самовільне прийняття правлінням РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області рішення про скорочення посади медичного реєстратора є, на її думку, неправомірним та підлягає скасуванню.

За таких обставин, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_4 просила суд визнати незаконним і скасувати наказ від 28 квітня 2016 року № 4 про скорочення штату працівників РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області, визнати незаконним і скасувати наказ від 30 червня 2016 року № 6 про її звільнення у зв'язку зі скороченням штату працівників, поновити її на посаді медичного реєстратора РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 2 тис. грн.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 16 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення міського суду мотивовано тим, що спірні накази про скорочення штату працівників та звільнення ОСОБА_4 прийняті РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області у межах її повноважень на підставі пункту 3.3.1 Статуту громадської організації та частини третьої статті 64 ГК України. Звільнення позивачки на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням чисельності і штату працівників здійснено з дотриманням вимог діючого трудового законодавства України. З урахуванням того, що штатним розписом РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області з 01 липня 2016 року, затверджений наказом голови правління громадської організації від 08 серпня 2016 року, передбачено у штатному розписі відповідача дві посади, а саме: посада голови правління та посада головного бухгалтера. Таким чином, позивачку неможливо перевести на іншу посаду, у зв'язку з їх відсутністю. Законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом не встановлено.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 04 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено. Рішення Чугуївського районного суду Харківської області від 16 лютого 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що звільнення

ОСОБА_4 здійснено РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням чисельності і штату працівників із належним дотриманням вимог діючого трудового законодавства України. Висновки суду першої інстанції щодо відсутності вакантних посад, у зв'язку з чим неможливо було перевести позивачку на іншу посаду є законними та обґрунтованими. Крім того, накази про застосування до позивачки дисциплінарних стягнень, як упередженого ставлення та особистої неприязні з боку голови правління і головного бухгалтера громадської організації, не були підставами для її звільнення з посади медичного реєстратора. Накладені на ОСОБА_4 дисциплінарні стягнення наказом відповідача від 20 квітня 2016 року № 3 були зняті. Підстави для задоволення позовних вимог про поновлення ОСОБА_4 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.

У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просила скасувати вказані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення є незаконними та необґрунтованими, суди попередніх інстанцій не з'ясували у повному обсязі всі обставини, які мають значення для справи. Зазначала, що суди не звернули уваги на те, що вищим органом керівництва РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області є конференція уповноважених членів (пункт 3.2. Статуту громадської організації). До виключної компетенції конференції уповноважених членів належить затвердження річного звіту та кошторису витрат РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області (пункт 3.2.4 Статуту громадської організації).

З урахуванням частини другої статті 24 Закону України «Про громадські об'єднання» приймати рішення про скорочення посади у громадській організації може тільки вищий орган управління - конференція уповноважених членів. Окремі функції щодо управління майном за рішенням вищого органу управління громадського об'єднання можуть бути покладені на створені ним відповідно до Статуту керівні органи, юридичні особи (товариства, підприємства), відокремлені підрозділи таких об'єднань або передані громадським спілкам, утвореним цими громадськими об'єднаннями. Вказувала на те, що правління РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області є виконавчим органом громадського об'єднання. На підставі Статуту громадської організації, зокрема пункту 3.3.1, правління громадської організації не має повноважень на прийняття рішення про скорочення штату працівників в організації. Правління РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області не є підприємством і не має повноважень затверджувати штат або скорочувати його чисельність. У зв'язку з тим, що відповідно до пункту 3.2.4 Статуту громадської організації, конференція уповноважених членів не може передати правлінню свої повноваження щодо затвердження кошторису витрат каси, у тому числі й фонду заробітної плати, зазначеному в штатному розписі; не може передавати свої повноваження щодо затвердження штатного розпису, тому самовільне прийняття правлінням РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області рішення про скорочення посади медичного реєстратора є неправомірним та підлягає скасуванню. Також посилалась на те, що не погоджується з ухвалою апеляційного суду в частині обґрунтування доцільності скорочення посади медичного реєстратора.

У червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення від РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області, в якому громадська організація посилалась на те, що касаційна скарга є безпідставною та необґрунтованою. Дії РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області щодо звільнення ОСОБА_4 у зв'язку з прийняттям правлінням громадської організації рішення про внесення змін до штатного розпису та скорочення посади медичного реєстратора відповідають вимогам трудового законодавства. Висновок судів попередніх інстанцій про те, що спірні накази про скорочення штату працівників та звільнення позивача прийняті у межах повноважень громадської організації на підставі пункту 3.3.1 Статуту громадської організації та частини третьої статті 64 ГК України, відповідає нормам матеріального права та є законним. Таким чином, доводи, наведені заявником у касаційній скарзі, не спростовують правомірності висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Судами встановлено, що наказом голови правління РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області від 15 червня 2004 року № 2 ОСОБА_4 прийнята на роботу на посаду медичного реєстратора.

24 березня 2016 року на засіданні правління РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області було затверджено новий штатний розпис цієї організації на друге півріччя 2016 року, а саме - з 01 липня 2016 року, яким виключена із штатного розпису посада медичного реєстратора у зв'язку з її скороченням. Також правлінням РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області було прийнято рішення про підготовку відповідного наказу, що підтверджується протоколом засідання правління від 24 березня 2016 року № 19.

Наказом голови правління РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області від 28 квітня 2016 року № 4 скорочено чисельність працівників громадської організації за рахунок посади медичного реєстратора та затверджено з 01 липня 2016 року штатний розпис на друге півріччя 2016 року у новій редакції.

На виконання вказаного наказу до Державної служби зайнятості РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області подано звіт форми 4-ПН про звільнення працівника у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, в якому повідомлялось про вивільнення посади медичного реєстратора з 30 червня 2016 року. Одночасно з цим ОСОБА_4 було повідомлено про скорочення посади, яку вона займала, із зазначенням дати звільнення - 30 червня 2016 року, про що свідчить її підпис у повідомленні від 28 квітня 2016 року.

Наказом голови правління РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області від 30 червня 2016 року № 6 ОСОБА_4 звільнено з займаної посади на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України - за скороченням штату працівників.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Отже, враховуючи положення цієї статті, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у вищезазначених випадках.

Згідно роз'яснень, які містяться у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з послідуючими змінами та доповненнями), розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяця про наступне вивільнення.

У наказі голови правління РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області від 28 квітня 2016 року № 4 приведено обґрунтування доцільності скорочення штату працівників громадської організації, а саме - необхідність скорочення посади медичного реєстратора.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Статуту РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області каса є місцевою громадською організацією, яка створюється на добровільній засаді громадянами на підставі спільності інтересів, з метою забезпечення своїх членів висококваліфікованою медичною допомогою на випадок захворювання. Каса діє у відповідності з Конституцією України, на підставі Закону України «Про об'єднання громадян» від 16 червня 1992 року, норм діючого законодавства України та цього Статуту. Каса є юридичною особою, володіє відокремленим майном, має самостійний баланс, рахунки у закладах банків, може від власної імені набувати майнові та особисті немайнові права, бути позивачем та відповідачем у суді, господарському та третейському судах.

Керівними органами каси є: конференція уповноважених членів, правління, спостережна рада (пункт 3.1 Статуту).

До виключної компетенції конференції уповноважених членів належить: затвердження Статуту каси та внесення до нього змін та доповнень; вибори спостережної ради та контрольно-ревізійної комісії каси; затвердження річного звіту та кошторису витрат каси; прийняття рішення про ліквідації, реорганізацію каси (пункт 3.2.4 Статуту).

Відповідно до пункту 3.3.1 Статуту до компетенції правління відноситься вирішення таких питань: контроль за виконанням ухвал конференції уповноважених членів; затвердження розмірів вступного та членських внесків та порядок їх сплати; визначення квоти представництва, порядок обрання уповноважених членів; розгляд скарг членів каси; про продаж та придбання майна каси; інші положення, що регламентують діяльність каси. До компетенції правління каси входять також інші питання статутної діяльності каси, які відносяться до компетенції конференції уповноважених членів.

Таким чином, з урахуванням наведених вище положень Статуту, у період між конференціями уповноважених членів РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області, функції управління касою виконує правління, а тому воно правомочне вирішувати питання щодо внесення змін до штатного розпису каси.

Рішення про звільнення ОСОБА_4 з посади медичного реєстратора каси з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, прийнято правлінням відповідно до пункту 3.3.1 Статуту, про що свідчить протокол засідання правління РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області

від 24 березня 2016 року № 19.

Відповідно до частини другої статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Штатним розписом РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області на друге півріччя

2016 року, тобто з 01 липня 2016 року, затвердженого наказом голови правління громадської організації від 08 серпня 2016 року № 8, передбачено тільки дві посади: голова правління та головний бухгалтер громадської організації.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, виходили з того, що спірні накази про скорочення штату працівників та звільнення позивачки прийняті РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області у межах її повноважень на підставі пункту 3.3.1 Статуту громадської організації та частини третьої статті 64 ГК України. У зв'язку з відсутністю вакантних посад, передбачених штатним розписом громадської організації на друге півріччя 2016 року, неможливо було перевести позивачку на іншу посаду. Підстави для задоволення позовних вимог про поновлення ОСОБА_4 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.

Крім того, накази про застосування до позивачки дисциплінарних стягнень, як упередженого ставлення та особистої неприязні з боку голови правління і головного бухгалтера громадської організації, не були підставами для її звільнення з посади медичного реєстратора. Накладені на ОСОБА_4 дисциплінарні стягнення наказом голови правління громадської організації

від 20 квітня 2016 року № 3 були зняті.

Доводи ОСОБА_4 щодо не проведення конференції відносно внесення змін до штатного розпису громадської організації та звільнення її з підстав скорочення штату працівників є безпідставними, оскільки відповідно до

пункту 3.2.4 Статуту РГО ЧЛК «Надія» у Харківській області питання про зміну штатного розпису не входить до виключної компетенції конференції, а вирішення вказаного питання відповідно до пункту 3.3.1 Статуту входить до компетенції правління громадської організації.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 16 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 04 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

О. В. Білоконь

Є. В. Синельников