Справа № 182/5395/18
Провадження № 2/0182/1184/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.02.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю секретаря судового засідання Снєгульської В.М.

розглянув у м. Нікополя за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 на підставі ордера серія ДП №2224/008 від 02.07.2018 року (а.с.63)

Заяви по суті справи.

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_5 та просить суд стягнути з відповідача на його користь 5670 грн. майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок ДТП, що сталось 22.01.2018 року в м. Нікополі (перехрестя вул. Шевченко та виїзду із двору будинку №195/1 по вулиці Шевченко); стягнути з відповідача понесені судові витрати в розмірі 2404,80 грн.(а.с.2-3)

В обґрунтування позову позивач послався на те, що з вини відповідача внаслідок ДТП , що сталось 22.01.2018 року в м. Нікополі (перехрестя вул. Шевченко та виїзду із двору будинку №195/1 по вулиці Шевченко) був пошкоджений автомобіль ЗАС-968 М, д.з 64249 АВ, 1993 року випуску, яким він керував на підставі тимчасового реєстраційного талону серії ЯАА № 122670. Водій автомобіля ВАЗ 21011, д.з. АЕ 7874 ВН ОСОБА_5 на місці ДТП вину свою визнав. На місце ДТП за його викликом прибув екіпаж поліції у складі поліцейського СРПП №1 старшого сержанту поліції ОСОБА_6 та дільничного офіцера поліції старшого лейтенанта ОСОБА_7, які прибули на службовому автомобілі „Міцубісі Оутлендер, д.з.2723. ОСОБА_5 визнав свою вину у присутності працівників поліції та за спільною домовленістю вони відмовились від участі поліції у звязку з подальшим складенням „Європротоколу. Після залишення працівниками поліції місця події ОСОБА_5 відмовився складати „Європротокол, а також не надав відомості про наявність полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, після чого швидко залишив місце ДТП. Через це „Європротокол складено не було. Телефонні розмови з відповідачем щодо належного оформлення ДТП позитивних результатів не дали. По результатам розгляду матеріалів ЄО Нікопольського ВП ГУНП №1987 від 22.01.2018 року йому було надано висновок про закінчення розгляду повідомлення позивача про ДТП та списання матеріалів до справи Нікопольського ВП з причини того, що учасники ДТП письмово відмовились від участі поліції у звязку з подальшим складанням „Європротоколу. Про зазначений висновок йому було повідомлено листом начальника Нікопольського ВП ГУНП від 08.02.2018 року № 49/3359. Він замовив висновок авто товарознавчого дослідження для встановлення завданого матеріального збитку, оплатив послуги експерта. Згодом провів ремонт пошкоджень автомобіля і його реальні витрати склали 5220 грн. Таким чином, з урахуванням витрат на оплату послуг спеціаліста у розмірі 450 грн., його матеріальні збитки внаслідок винних дій відповідача складають 5670 грн.

26.12.2018 року позивач уточнив позовні вимоги та просить суд стягнути солідарно завдану майнову шкоду у розмірі 5670 грн. із винуватця ДТП ОСОБА_3 та власника транспортного засобу ОСОБА_8, яким ОСОБА_9 керував під час скоєння ДТП, оскільки вони мають солідарний обовязок перед ним відповідно до ст. ст. 541,543 ЦК України. Оскільки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 своєю бездіяльністю та усуненням від відшкодування завданої шкоди спричинили йому нервовий стрес та моральні страждання просить суд також стягнути з відповідачів завдану моральну шкоду в розмірі 5000 грн., яка полягає в тому, що він нервував, сама подія змінила його життя, оскільки зявилась стійка боязнь керувати автомобілем, що понизило його соціальну активність. Внаслідок пошкодження авто для нього змінився порядок організації життя.(а.с. 88-90)

Відповідач ОСОБА_9 надав відзив на позовну заяву та просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки викладені в позовній заяві обставини не відповідають дійсності. 22.01.2018 року він не був учасником ДТП. Він не є власником автомобіля ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1. Вказаний автомобіль не перебуває у нього в оренді або користуванні і не належить йому на будь-якій правовій підставі. Позивач не надав будь-яких належних та допустимих доказів того, що ДТП відбулось за його участю, а він є власником або користувачем (на відповідній правовій підставі) автомобілем ВАЗ 21011. Навіть прізвище в позові зазначено не вірно. Таким чином вважає, що не є належним відповідачем по справі. Позивач не надав доказів, що саме він був за кермом автомобіля та доказів, що підтверджують його вину. Відстуні також докази , що підтверджують обставини дорожньо-транспортної пригоди. Не встановлено ані місце, ані обставини вчинення ДТП, не встановлено хто з водіїв порушив правила дорожнього руху та які саме правила дорожнього руху, не встановлена вина кожного водія, причинний звязок між діями кожного водія та наслідками ДТП (а.с.41-42)

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не подала.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 21.08.2018 року по справі відкрито провадження та постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення(виклику) сторін)(а.с.34-35)

11.10.2018 року судом задоволено клопотання позивача та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням(викликом) сторін(а.с.50)

Ухвалою суду від 06.11.2018 року витребувано інформацію про реєстрацію права власності на транспортний засіб ВАЗ 21011, д.з. АЕ 7874 ВН , а також задоволено клопотання про допит свідка ОСОБА_6 (а.с.72)

13.12.2018 року задоволено клопотання позивача про залучення співвідповідача ОСОБА_2 (а.с.85)

26.12.2018 року позивач уточнив позовні вимоги (а.с.88-90)

30.01.2019 року позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі(а.с.99)

Представник позивача 30.01.2019 року подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.(а.с.100)

Відповідач ОСОБА_9 подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог заперечує(а.с.61)

Співвідповідач ОСОБА_2 викликалась в судове засідання судовою повісткою з рекомендованим поштовим повідомленням за місцем реєстрації, однак на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою „інші причини, що не дали змоги виконати обовязки, щодо пересилання поштового відправлення , а також оголошення про дату, час та місце розгляду справи було опубліковано на веб-сайті судової влади (а.с.87,97,98)

Відповідач ОСОБА_9 повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання 30.01.2019 року, однак в судове засідання не зявився(а.с.94-95).

Судом встановлено.

22.01.2018 року приблизно о 16.07 год. напроти буд.№195/1 по вулиці Шевченко сталось ДТП за участю автомобіля НОМЕР_2 та автомобілем НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд..11, кв.67 (а.с.6-8)

Автомобіль ЗАЗ 968М д.н.з. НОМЕР_4 належить на праві власності ОСОБА_10 (а.с.4)

22.01.2018 року автомобілем НОМЕР_2 керував ОСОБА_1 на підставі тимчасового реєстраційного талону (а.с.4)

Автомобіль ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_5 зареєстровано на праві власності за громадянкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.79)

22.01.2018 року автомобілем НОМЕР_3 керував ОСОБА_5, що було встановлено поліцейськими , які прибули на виклик ОСОБА_1 у звязку зі вчиненням ДТП(а.с.6-7)

Згідно з розясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Таким чином, враховуючи норми ст. ст. 1166, 1187 ЦК України саме фізична особа, яка на відповідній правовій підставі (наприклад, договору оренди автомобіля) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, відшкодовує шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Тобто, якщо особа (водій автомобіля) має посвідчення водія відповідної категорії, власник передав цій особі технічний паспорт на автомобіль , то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки з вини якої сталося ДТП (п. 2.2 Правил дорожнього руху).

А відтак, хоча право власності на автомобіль належить іншій особі, проте, відповідальність має нести винна в завданні шкоди особа, яка керувала автомобілем та з вини якої сталося ДТП.

На виклик ОСОБА_1 прибували поліцейський СРПП №1 старший сержант поліції ОСОБА_6 та дільничний офіцер поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_7, які виїжджали на службовому автомобілі „Міцубісі Оутлендер, д.н.з. 2723 (а.с.8)

Свідок ОСОБА_6 ( поліцейський СРПП №1 старший сержант поліції, який виїжджав на виклик ОСОБА_1Б.) в судовому засіданні суду повідомив, що прибувши на місце ДТП, було перевірено документи водіїв, що дають право на користування авто, були записані дані обох водіїв. Ними було перевірено та встановлено, що водії керували транспортними засобами на відповідних правових підставах. Водій ОСОБА_5 поясняв поліції, що ДТП сталось з його вини, оскільки він виїжджаючи з двору будинку 195/1 по вулиці Шевченко не побачив автомобіль ОСОБА_1 Водій ОСОБА_5 під час пояснень поліцейським причин вчинення ДТП вину свою визнав, пошкодження автомобіля ОСОБА_1 були незначні і учасники ДТП прийняли рішення відмовитись від участі поліції у звязку зі складенням „Європротоколу.

Таким чином, оцінивши надані докази , показання свідка ОСОБА_6 і матеріали справи в цілому, судом встановлено, що саме через винні дії водія ОСОБА_3 22.01.2018 року, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем НОМЕР_3 під час вчинення ДТП, що сталось приблизно о 16.07 год. напроти буд.№195/1 по вулиці Шевченко , було завдано шкоду автомобілю НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1

Доводи ОСОБА_3 щодо відсутності доказів його причетності до скоєного 22.01.2018 року ДТП , внаслідок чого був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи, показаннями свідка, а будь-яких інших доказів, які спростовують вище встановлені обставини відповідач суду не надав.

Отже, хоча право власності на автомобіль НОМЕР_3 належить ОСОБА_2, проте, відповідальність має нести ОСОБА_9, який як встановлено вище винний в завданні шкоди ОСОБА_1 під час вчинення ДТП 22.01.2018 року, та який керував автомобілем НОМЕР_3 маючи при собі документи, що були перевірені працівниками поліції, які підтвердили законні підстави керування цим транспортним засобом.

Відповідно до ст. 386,395,396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором(речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених п. 2.1 Правил дорожнього руху України.

Отже, ОСОБА_1 хоча і не є власником транспортного засобу ЗАЗ 968М д.н.з. НОМЕР_4 , однак має право на відшкодування завданої внаслідок ДТП шкоди з винної особи.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивачем надано суду висновок №397 автотоварознавчого дослідження спеціаліста з визначення величини матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу внаслідок ДТП від 30.01.2018 року (а.с.9-19)

За висновком спеціаліста вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, становить 5268,4 грн.(а.с.14), за надання послуг визначення матеріальної шкоди позивач ОСОБА_1 сплатив 450 грн.(а.с.20)

Позивач ОСОБА_1 за свій рахунок провів ремонт пошкодженого автомобіля НОМЕР_2 та сплатив за виконані ремонтні роботи 5220 грн., що підтверджується актом надання послуг №65 від 16.04.2018 року (а.с.21)

Суду від учасників справи не надано будь-яких даних про те, що цивільно-правова відповідальність згідно Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на день вчинення ДТП відповідачем ОСОБА_11 була застрахована, а позивачу про наявність страхового полісу у відповідачів не відомо, у звязку з ухиленням останнім від складання „Європротоколу та залишенням місця скоєння ДТП.

Отже , право ОСОБА_1 стягувати шкоду з винуватця ДТП напряму через суд за загальною процедурою є обґрунтованою .

Відповідно до чч.3 і 4 ст.12 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи.

Відповідно до ст.95 ЦПК письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, оскільки позивач для підтвердження розміру шкоди надав висновок спеціаліста, акт виконаних робіт, а відповідач, заперечуючи проти позову, не надав ніяких доказів на підтвердження своїх заперечень, суд відповідно до вимог ст.263 ЦПК ухвалює рішення на підставі тих доказів, що були досліджені судом, оскільки відповідач не довів обставин, на які посилався у відзиву та запереченнях.

Окрім того, суд зазначає, що позивач поніс також витрати для відновлення свого порушеного права, що полягають у оплаті послуг спеціаліста в розмірі 450 грн. (а.с. 20)

Таким чином, з урахуванням вище викладеного, позовні вимоги позивача в частині стягнення збитків, завданих внаслідок ДТП, підлягають задоволенню повністю в розмірі 5670 грн. ( 5220 грн.(вартість виконаного ремонту авто) + 450 грн.(послуги спеціаліста).

При цьому суд зазначає, що стягнення завданої майнової шкоди слід покласти саме на відповідача ОСОБА_3 з урахуванням вище викладених висновків суду про те, що хоча автомобіль належить на праві власності іншій особі, відповідальність має нести винний в завданні шкоди ОСОБА_9, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем та з вини якого сталося ДТП 22.01.2018 року, а посилання позивача на солідарну відповідальність відповідачів є необґрунтованими.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Винними діями відповідача ОСОБА_3 позивачеві також завдано моральну шкоду, оскільки він внаслідок ДТП душевно страждав, втратив нормальні життєві зв'язки у звязку із пошкодженням автомобіля і йому доводилося докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Посилання позивача на наявність підстав для солідарної відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за завдану моральну шкоду спростовуються встановленими в судовому засіданні обставинами, про що зазначено вище і згідно яких відповідальним за завданням майнової та моральної шкоди встановлено саме ОСОБА_5 ОСОБА_12

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує переживання, занепокоєність та нервозність позивача через ДТП, що вимушені зміни у його житті та негативні наслідки короткочасні та за невеликий час відновлені, а тому, виходячи із вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 500 грн.

Судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 704 грн. 80(а.с.1), який слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача, що передбачено ч.9 статті 141 ЦПК України, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача.

Відповідно до статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з наданих позивачем письмових доказів ним був укладений договір №07 від 02.07.2018 року про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_4 з детальним описом послуг, які повинен надавати адвокат та з визначенням вартості послуг у розмірі 1700 грн. (а.с.24-27)

Таким чином позивачем підтверджено в повному обсязі понесені ним витрати на професійну правничу допомогу.

Таким чином, беручи до уваги вимоги ст.133, ст. 137, ч.9 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 1700грн., при цьому суд враховує що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача.

Керуючись ст. 22,23,1166, 1167,1187, 1192 - 1194 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 10-12, 76-81, 83, 89, 133,137, 141, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду в розмірі 5670 грн. (пять тисяч шістсот сімдесят грн.)

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 500 грн. (пятсот грн.)

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 2404,80 грн.(дві тисячі чотириста чотири грн. 80 коп.)

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 07.02.2019 року.

Анкетні дані учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_6, місце проживання: - 53219, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул ШевченкоАДРЕСА_1)

Відповідач ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_7, місце проживання: 53273, Нікопольський район, с. Покровське, пров. Зелений, буд. 8)

Відповідач ОСОБА_9, РНОКПП не встановлено, місце проживання: 53200, АДРЕСА_2)

Суддя: ОСОБА_13