Справа № 515/323/18
Провадження № 2/515/116/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
07 лютого 2019 року м.Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Семенюк Л.А.
за участю секретаря Унгурян Т.В.
позивача представника АТ "Одесаобленерго"
ОСОБА_1
відповідачів ОСОБА_2
ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари справу за позовом акціонерного товариства "Одесаобленерго" (надалі АТ "Одесаобленерго") до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за недовраховану електричну енергію,
В С Т А Н О В И В:
03 березня 2018 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини.
АТ "Одесаобленерго" постачає електричну енергію до житлового будинку за адресою: вул. ОСОБА_1 (Орджонікідзе),35 с.Приморське Татарбунарського району Одеської області, споживач ОСОБА_2, яка здійснює розрахунки з енергопостачальником за спожиту електроенергію по обумовленим тарифам (цінах), у передбачені терміни на підставі відкритого особового рахунку № 274200/603.
06 грудня 2016 року при проведенні перевірки вказаного будинку на відповідність споживання електричної енергії уповноваженими працівниками АТ «Одесаобленерго», відповідно до п.37 Правил користування електричною енергією для населення, було виявлено порушення Правил, а саме: самовільне підключення до електромережі Татарбунарського РЕМ після його відключення поза приладом обліку. Електроенергія споживалась, але електролічильником не враховувалась. За результатом перевірки було складено акт про порушення № 036864 від 06.12.2016 р. в присутності відповідача ОСОБА_3, яка з актом була ознайомлена, але від підпису відмовилась. Жодних пояснень, зауважень до акту про порушення відповідачем не внесено, жодних заяв на адресу АТ «Одесаобленерго» щодо відсутності порушення від відповідачів не надходило.16 січня 2017 року комісією Татарбунарського РЕМ з розгляду актів про порушення Правил, за відсутності відповідачів, прийнято рішення про проведення нарахування недорахованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем Правил, відповідно до Методики, затвердженої постановою НК РЕ 04.05.2006 р. № 562, яка згідно розрахунку склала загальну суму 16 914 грн. 80 коп., та на теперішній час відповідачами не погашена.
Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії:
03 березня 2018 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим в справі було визначено суддю Семенюк Л.А. (а.с.13).
Ухвалою суду від 22.03.2018 року було прийнято позов до розгляду та відкрито провадження по справі (а.с.18).
04 грудня 2018 року ухвалою суду (а.с.42) відкладено розгляд вищезазначеної справи.
Представник АТ "Одесаобленерго" в судове засідання направив заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав і заявив клопотання про винесення заочного рішення (а.с.48).
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
05.05.2018 року позивачем було змінено своє найменування з Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» на акціонерне товариство «Одесаобленерго» (а.с.34-37).
Пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН), затверджених постановою Національної комісії з регулювання електроенергетики України від 26.07.1999 року № 1357, передбачено, що споживачі електричної енергії зобовязані дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому обєкті споживача, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПКЕЕН, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку тощо.
Пунктом 48 ПКЕЕН встановлено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію, порушення правил користування електричною енергією, ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, пошкодження приладу обліку, розукомплектування та пошкодження обєктів електроенергетики, розкрадання майна цих обєктів, насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обовязки.
Згідно з п. 37 ПКЕЕН, енергопостачальник має право, зокрема, перевіряти справність приладу обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку.
Відповідно до п. 53 ПКЕЕН, у разі виявлення уповноваженими представниками постачальника електричної енергії порушення цих правил, на місці виявлених порушень, у присутності споживача оформляється акт порушень, в якому мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недорахованої електричної енергії або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно для усунення виявлених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. У разі відмови підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками енергопостачальника електричної енергії. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в ньому, а також викласти мотиви своєї відмови від його підпису.
За результатами перевірки працівниками РЕМ було складено акт про порушення правил за № 036864 від 06.12.2016 року в присутності споживача ОСОБА_3, що проживає там, яка з актом була ознайомлена, але від підпису відмовилась, вказаний акт містить підписи трьох працівників РЕМ (а.с.4-5). Також до матеріалів справи долучено фото таблиці, які підтверджують дані порушення (а.с.11-11 зв.).
Згідно протоколу засідання комісії Татарбунарського РЕМ з розгляду актів про порушення ПКЕЕН, № 2/2 від 16.01.2017 року (а.с.8), визначено та нараховано вартість обсягу не облікованої електричної енергії, визначена кількість недоврахованої безобліково спожитої електроенергії, по акту № 036864 від 06.12.2016 року.
За результатами засідання комісії по розгляду згаданого акту про порушення ПКЕЕН, яке відбулося 16.01.2017 року (а.с.8), було здійснено розрахунок вартості недоврахованої електричної енергії за 367 днів, а саме з 06.12.2015 р. по 06.12.2016 р., відповідно до якого вартість недоврахованої електроенергії склала 16 914 грн. 80 коп. (а.с.10).
Так, відповідно до п. 3.1. Методики, остання застосовується у разі виявлення порушень передбачених даним пунктом. Розрахунок вартості не облікованої електричної енергії за п.3.3 Методики, здійснюється:
- за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії;
- за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії;
- за кількістю днів;
- та з урахуванням різновиду виявленого порушення.
Згідно ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушенням в електроенергетиці, серед іншого є крадіжка електричної енергії, у тому числі порушення ПКЕЕН.
Відповідно до п. 37 ПКЕЕН, енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.
Положеннями пунктів 1.1., 1.2. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії регулюванню електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р. (із змінами та доповненнями), які є загальними та поширюються на всіх споживачів без винятку, визначено, що недорахована електрична енергія це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно.
Відповідно до п. 6 постанови Кабінету Міністрів України № 122 від 08.02.2006 р., відповідачі мали оплатити заборгованість, нараховану на підставі акту про порушення ПКЕЕН № 036864 від 06.12.2016 р. протягом 30-ти днів.
Вартість електричної енергії, яка нарахована, відповідно до вказаного акту про порушення ПКЕЕН, це вартість обсягу електричної енергії спожитої споживачем, але не врахованої розрахунковими засобами обліку або врахованого неправильно і є безпосередньо вартістю товару електроенергії, які, відповідно до положень Податкового кодексу України, обліковується податком на додану вартість, як здійснення операції з продажу товару та у відповідності до п. 23 Правил зараховується виключно на поточний рахунок зі спеціальним режимом виконання.
За приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Жодних пояснень, зауважень до акту споживачами не внесено, жодних заяв на адресу АТ «Одесаобленерго» не надходило, протокол комісії не оскаржувався.
Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.99р. №1357 (зі змінами та доповненнями) надалі Правила, які регулюють відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, передбачено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем та енергопостачальником (п.3 Правил ).
На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідачами, всупереч ст.81 ЦПК України, не надано доказів своєчасності виконання зобов'язань.
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
З врахуванням зазначеного, суд вважає, що зазначена сума збитків, вказана позивачем в розрахунку кількості недоврахованої електроенергії та її вартості, доданому до позовної заяви, обрахована вірно і, оскільки, відповідачі істотно порушили умови договору та Правила користування електроенергією, суд приходить до висновку про наявність підстав для примусового стягнення з них визначеної позивачем суми збитків в солідарному порядку.
Крім цього, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до матеріалів справи позивачем при подачі позову сплачено судовий збір за розгляд справи у розмірі 1762 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями, доданими до матеріалів справи (а.с.1).
Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені належними та допустимими доказами. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідачів також в рівних частинах на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в розмірі 1762 гривень, повязані зі сплатою судового збору.
Керуючись ст.12, 13, 81, 265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст.11, 207, 525, 526, 598, 610, 611, 615, 628, 629, 1049, 1054, 1166 ЦК України, суд -
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву акціонерного товариства "Одесаобленерго" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за недовраховану електричну енергію - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.А.Семенюк