Справа № 466/3947/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Едера П.Т.

з участю секретаря с/з Репети К.М

представника позивача Мікуш З.В.

справа №466/3947/19; 2/466/1710/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», з участю третьої особи Шевченківського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

15 травня 2019 року Позивач ОСОБА_1 через уповноваженого представника адвоката Мікуш З.В. (а.с.20) звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», з участю третьої особи Шевченківського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області про зняття арешту з майна. Просили зняти арешт з усього рухомого і нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , що накладений на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ у Львівській області від 19.01.2016 року у виконавчому провадженні №49828150.

(а.с. 3-5)

Стислий виклад позицій сторін.

Обгрунтування позивача:

Стороною Позивача зазначено, що маючи намір розпорядитися майном, ОСОБА_1 дізнався у нотаріуса про те, що на все його майно накладено арешт.

Через Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та реєстр прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр Іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна було з`ясовано, що постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ у Л/о Захарків Ю.М. від 19.01.2016 року №49828150 був накладений арешт на все майно позивача, крім квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Номер запису про обтяження 12964044, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27875851 від 20.01.2016 р.

Згідно із Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, на все рухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт (заборонено відчужувати) на підставі постанова старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Захарків Ю.М. від 19.01.2016 ВП 49828150. Обтяження зареєстровано 20.01.2016 14:59:55 за № 15665181 реєстратором: Львівська філія державного підприємства ''Національні іформаційні системи".

Постанову державного виконавця Захарків Ю.М. про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження було прийнято в межах виконавчого провадження №49828150 з примусового виконання виконавчого листа №466/8672/14-ц, виданого Шевченківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в користь ПАЗ' "УкрСиббанк".

Так, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/8672/14-ц від 17.06.2015р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27.10.2015р. ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором від 20.02.2008р. №0.

В подальшому між ТОВ "ФК "Укрфінстандарт" та AT "УкрСиббанк" було укладено договір факторингу, згідно з яким до ТОВ "ФК "Укрфінстандарт" перейшло право вимоги заборогованості за кридетним договором 20.02.2008р. №0.

Як вбачається із довідки від 19.12.2018р. заборгованість перед ТОВ "ФК "Укрфінстандарт" за кредитним договором від 20.02.2008р. №1 ОСОБА_1 погашено в повному обсязі.

На звернення у Шевченківський ВДВС ГТУЮ у Львівській області Позивачу надано відповідь про неможливість зняти арешт через завершення виконавчого провадження №49828150 на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", рекомендовано вирішити питання зняття арешту в судовому порядку.

Позивачем зазначено, що у зв`язку із неможливстю зняти арешту органами виконавчої служби, існує необіхідність звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна.

Обгрунтування заперечень відповідача:

Відповідачем у встановлений ухвалою суду від 16. 05.2019 відзиву не подано.

Пояснення третьої особи:

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Шевченківський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області Листом від 24.06.2019 заперечили проти задоволення позову, зазначивши про існуючу заборгованість Позивача ОСОБА_1 перед AT "УкрСиббанк" в розмірі 706770,64 грн. (а.с.33-34)

Процесуальні дії у справі:

16 травня 2019 року Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова відкрито провадження у справі та призначено та призначено підготовче судове засідання на 04 червня 2019 року.(а.с.23)

24 червня 2019 року Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова про закриття підготовчого провадження справ призначено до розгляду по суті. (а.с.38)

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів, норми права, що застосовані судом при розгляді спірних правовідносин та висновки суду.

У судовому засіданні уповноважений представник Позивача адвокат Мікуш З.В. надала пояснення, що аналогічні викладеному в позовній заяві (а.с.3-5), просила позов задовольнити.

Відповідач участі уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку про, що свідчать письмові поштові повідомлення про вркчення кореспонденції суду (а.с.25). В зв`язку із чим суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача у відповідності до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Уповноваженим представником Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Шевченківським відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області подано на адресу суду 15.07.2019 заява про розгляд справи за їхньої відсутності. (а.с.42)

У судовому засіданні, перевіркою доводів сторін і обставин справи та дослідженням письмових доказів встановлено наступне.

Даний позов виник із приводу арешту майна Позивача, Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2015р. "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" в п.6 визначено, що відповідно до частини другої статті 114 ЦПК (в чинній редакції ЦПК України це ст.30) позови про зняття арешту з нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність).

Як встановлено з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстровано на праві оренди магазин непродовольчих товарів площею 370,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 та на праві власності квартира АДРЕСА_1 , що територіально розташовані в Шевченківському районі м. Львова.(а.с.8-9)

Матеріалами справи підтверджено, що постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ у Л/о Захарків Ю.М. від 19.01.2016 року №49828150 був накладений арешт на все майно позивача, крім квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Номер запису про обтяження 12964044, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27875851 від 20.01.2016 р. (а.с.10)

Згідно із Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, на все рухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт (заборонено відчужувати) на підставі постанова старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Захарків Ю.М. від 19.01.2016 ВП 49828150. Обтяження зареєстровано 20.01.2016 14:59:55 за № 15665181 реєстратором: Львівська філія державного підприємства ''Національні іформаційні системи". (а.с.10)

Постанову державного виконавця Захарків Ю.М. про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження було прийнято в межах виконавчого провадження №49828150 з примусового виконання виконавчого листа №466/8672/14-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в користь ПАЗ' "УкрСиббанк".(а.с.19)

Так, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/8672/14-ц від 17.06.2015р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27.10.2015р. ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором від 20.02.2008р. №0. (а.с.11-15)

В подальшому між ТОВ "ФК "Укрфінстандарт" та AT "УкрСиббанк" було укладено договір факторингу, згідно з яким до ТОВ "ФК "Укрфінстандарт" перейшло право вимоги заборогованості за кридетним договором 20.02.2008р. №0 (а.с.17).

Згідно довідки від 19.12.2018 р. встановлено, що заборгованість перед ТОВ "ФК "Укрфінстандарт" за кредитним договором від 20.02.2008р. №1 ОСОБА_1 погашено в повному обсязі.(а.с.18)

Згідно ч. ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт може бути знятий за рішенням суду.

Виходячи з наведеного вище вбачається, що виконавче провадження на сьогодні має статус завершеного, так як заборгованість була погашена і стягувач не має жодних претензій до боржника, натомість накладений арешт на майно позивача не скасовано.

Існування арешту та заборони на відчуження майна порушує конституційні права власника майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В свою чергу положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 р. передбачають, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушували право, примусового виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Цивільного процесуального кодексу України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є стягувач, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 37 Цивільного процесуального кодексу України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Стаття 1077 ЦК України визначає, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Доводи третьої особи щодо наявності непогашеної заборгованості Позивача жодним чином, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Так, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає доведеним те, що виконавче провадження відсутнє, а тому і відсутня правова підстава для примусових дій державного виконавця - які полягають в арешті майна.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Позивачем понесені судові витрати у вигляді та розмірі сплаченого судового збору за подання позовної заяви, котрий становить становить 768,грн. 40 коп.( а.с.2),

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на Відповідача.

Керуючись ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 209, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Зняти арешт з усього рухомого і нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , що накладений на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ у Львівській області від 19.01.2016 у виконавчому провадженні №49828150.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», , місцезнаходження за адресою: 04053, м. Київ, вул. Артема, 37-41, офіс 42.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 вересня 2019 року.

Суддя П. Т. Едер