Провадження № 22-ц/802/85/19 Категорія: 50 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І.,Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Концевич Я.О.,

позивача ОСОБА_2, та її представника ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатись за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_5 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Свій позов мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, від даного шлюбу у них народилась донька ОСОБА_4. На даний час дитина продовжує навчатися, є студенткою Східноевропейського національного університету імені Лесі Українки денної форми навчання на факультеті філології та журналістики заочної форми навчання.

Крім того, донька є студенткою Державної Вищої Школи ім. Папи Яна Павла ІІ в населеному пункті Білі Підляскі, Польської Республіки на факультеті наук про здоров'я і суспільних наук за напрямком філології для здобуття Вищої освіти І рівня, з тривалістю навчання у 6 семестрів денної форми навчання з запланованим терміном закінчення 30.09.2020 року.

Вважає, що у зв'язку з продовженням навчання доньки, відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки таку можливість має.

Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в розмірі 2000 грн. щомісячно до закінчення нею навчання, стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2018 року позов в даній справі задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_4, в користь ОСОБА_2, аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 01 серпня 2018 року на період навчання дитини, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині визначення розміру аліментів та стягнення судових витрат на правничу допомогу, відповідач ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суд першої інстанції без змін.

Заслухавши позивача та її представника, відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити, а рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів змінити.

Судом встановлено, що шлюб між сторонам розірвано 30 червня 2006 року, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу ( а.с.8).

ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 (а.с. 9).

З копії довідки Східноевропейського національного університету імені Лесі Українки від 18 травня 2018 року № 81 вбачається, що ОСОБА_4 є студенткою 1 курсу факультету філології та журналістики заочної форми навчання Східноевропейського національного університету імені Лесі Українки з 01.09.2017 до 30.06.2022. Фінансування підготовки студента здійснюється за рахунок державного бюджету (а.с. 18).

З Довідки №406 /WNZNS/2018 вбачається, що ОСОБА_4 є студенткою Державної Вищої Школи ім. Папи Яна Павла ІІ в населеному пункті Білі Підляскі, Польської Республіки на факультеті наук про здоров'я і суспільних наук, за напрямком філології ,для здобуття Вищої освіти І рівна з тривалістю навчання у 6 семестрів денної форми навчання з запланованим терміном закінчення 30.09.2020 року. Студентка навчається на платній формі, плата за семестр навчання у 2017/2018 навчальному році становить 2021,03 злотих, разом 4042,06 злотих (а.с. 17).

ОСОБА_4 у зв'язку з навчанням не працює та не має власних прибутків.

Статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов'язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Отже, судом першої інстанції встановлено, що повнолітня дитина, яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги. Дані обставини відповідачем не заперечувались та не спростовувались.

Однак при визначені розміру стягуваних аліментів, судом першої інстанції не враховано всіх обставин справи, а зокрема майнового стану відповідача та його можливості сплачувати аліментів в означеній сумі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 ніде не працює, матеріали справи також не містять доказів про отримання відповідачем будь-яких прибутків. В суді апеляційної інстанції відповідач ствердив, що у нього відсутні будь-які прибутки та доходи.

Відповідно до довідки Луцького міського центру зайнятості відповідач ОСОБА_4, перебуває обліку в центрі зайнятості та має статус безробітного. За період з червня 2018 року по серпень 2018 року допомога по безробіттю не нараховувалась та не виплачувалась. ( а.с. 57).

На утриманні у ОСОБА_4 перебуває троє неповнолітніх дітей, які народженні у другому шлюбі та відповідачу надано статус батька багатодітної сім'ї.( а.с. 53-55, 62).

Відповідно до довідки КП «ЛЦПМД № 2» від 14 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_4 знаходиться на обліку у лікаря невролога та сімейного лікаря з діагнозом: дисциркулярна енцефалопатія І стадія з ангопатією, виразкова хвороба ДПК у стадії ремісії.

Разом з тим, в судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 визнав частково позовні вимоги та ствердив, що у зв'язку з своїм скрутним майновим станом, спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки лише в розмірі 1000 гривень. При цьому вказав, що власних прибутків немає, а прибутки його теперішньої сім'ї складаються лише з заробітної плати дружини ОСОБА_1. Ствердив, що сплата ним аліментів в розмірі 1000 грн. не завдасть шкоди інтересам його сім'ї .

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову ( ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Беручи до уваги часткове визнання відповідачем, заявлених вимог, та його бажання допомогти повнолітній донці, яка продовжує навчання, з врахуванням наявних у справі доказів щодо майнового стану відповідача ОСОБА_4 та його можливості сплачувати аліменти, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та зміни судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що 04.06.2018 року між адвокатом ОСОБА_3 та позивачем по справі ОСОБА_2 був укладений договір про надання правової допомоги. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №0407/1 від 01 липня 2018 року, позивач сплатила адвокату винагороду (гонорар) у розмірі 3 000 гривень за надання правової допомоги у даній цивільній справі (а.с. 34).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем та її представником надано суду калькуляцію вартості послуг з надання правової допомоги від 04 червня 2018 року №04-06/1, з якого вбачається, що адвокатом за договором про надання правової допомоги були виконані такі послуги: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин, вивчення та аналіз матеріалів справи, підготовка позовної заяви та формування додатків до позову, участь у судових засідання . Розмір витрат на оплату послуг адвоката за вказаний об'єм робіт складає 3000 гривень.

Однак, з огляду на те, що такі витрати у розмірі 3000 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді першої інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача 1000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи зазначене суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про законність та обґрунтованість ухваленого по даній справі рішення суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу та відсутність підстав для його скасування саме в цій частині.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, слід змінити, зменшивши розмір аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2018 року в даній справі в частині визначення розміру аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти в твердій грошовій сумі на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчатись ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 01 серпня 2018 року на період навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23 років.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:

Судді: