Єдиний унікальний номер 741/483/19
Провадження № 2/741/437/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 13 вересня 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Качан О.В.,

та позивача,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на нерухоме майно та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 та право на земельну частку (пай) члена колишнього КСП ім. Куйбишева розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах. Вона (позивач), ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є спадкоємцями ОСОБА_4 за заповітом. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла лише вона (позивач), інші спадкоємці - спадщину не приймали. Нотаріус відмовила їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку із тим, що правовстановлюючі документи на це майно видані на ім`я ОСОБА_4 з порушенням вимог ст. 25 ЦК України. У зв`язку із тим, що у свідоцтві про її (позивача) народження ім`я матері зазначено « ОСОБА_11 », а у свідоцтві про смерть матері - « ОСОБА_4 », вона не може документально підтвердити родинні відносини з ОСОБА_4 , що є підставою для звільнення від оподаткування доходу, отриманого в результаті прийняття нею у спадщину майна.

ОСОБА_1 просила суд:

- встановити факт, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її матір`ю;

- визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 ;

- визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах, яке належало ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просила їх задовольнити.

У судове засідання відповідачі не з`явилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення, просили розгляд справи проводити без їх участі.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності відповідачів та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідачі визнали позов.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дали показання про те, що вони доборе знали ОСОБА_4 , яка є матір`ю заявника. До смерті ОСОБА_4 проживала в с. Коробчине Носівського району Чернігівської області по сусідству з ними, працювала в колгоспі.

Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи (а.с. 15; 21) вбачається, що:

- 28 лютого 1998 року на ім`я ОСОБА_4 було видано свідоцтво на право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 , відповідно до якого їй в цілому належить зазначений житловий будинок;

- 22 січня 2000 року на ім`я ОСОБА_4 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , відповідно до якого вона має право на земельну частку пай розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності колишнього КСП ім. Куйбишева.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що 7 квітня 1995 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в рівних частинах, що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 14).

Зазначений заповіт не змінено, не відмінено та на іншу особу не переписано, що підтверджується відповідною відміткою, а тому спадкоємство після смерті ОСОБА_4 здійснюється за цим заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла лише ОСОБА_1 Інші спадкоємці ОСОБА_4 за заповітом від 7 квітня 1995 року спадщини не прийняли, що підтверджується копією спадкової справи № 5/2019 до майна померлої ОСОБА_4 (а.с. 39-52).

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК УРСР якщо спадкодавець заповідав усе своє майно призначеним ним спадкоємцям, то частка спадщини, яка належала б спадкоємцеві, який відпав, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними в рівних частках.

Таким чином, частки спадщини, які належали б ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за заповітом ОСОБА_4 від 7 квітня 1995 року, перейшли до ОСОБА_1 , як єдиного спадкоємця, який прийняв спадщину. ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_4 належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 та право на земельну частку (пай) члена колишнього КСП ім. Куйбишева розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 та на право на земельну частку (пай) у землі, що знаходиться в колективній власності колишнього КСП ім. Куйбишева, у зв`язку із тим, що свідоцтво на право власності на житловий будинок та сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 видані з порушенням вимог ст. 25 ЦК України, тобто після смерті ОСОБА_4 . Крім цього, у сертифікаті серії НОМЕР_1 є виправлення та дописки, які не застережені підписом та печаткою відповідної на те посадової особи і не завірені печаткою установи, яка його видала, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. № 193/02-31 від 19 березня 2019 року (а.с. 25).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 16-20).

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за нею права власності на спадковий житловий будинок та право на земельну частку (пай) підлягають задоволенню.

З матеріалів справи (а.с. 9; 10) вбачається, що у свідоцтві про народження ОСОБА_1 . матір`ю вказана ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Докази по справі в їх сукупності суд визнає належними і допустимими, та такими, що підтверджують те, що померла ОСОБА_4 була матір`ю ОСОБА_1

Заявник позбавлена можливості в іншому порядку встановити зазначений факт.

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, так як є підставою для звільнення від оподаткування доходу, отриманого в результаті прийняття нею у спадщину майна ОСОБА_4 .

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині також підлягають задоволенню.

Ураховуючи те, що відповідачі не вчинили жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Керуючись ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 524, 534, 548, 549, 554 ЦК УРСР, ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265, 273, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 54,6 кв. м, житловою площею 24,4 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами;

- право на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах, яке належало ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 1241 від 22 січня 2000 року.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв