ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/217/19
У Х В А Л А

"11" лютого 2019 р. смт. Петриківка

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Говоруха В.О. розглянувши позовну заву ОСОБА_1 до Миколаївський селищний голова ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недостовірною інформації та зобовязання, вчинити певні дії, -

Встановив:

05.02.2019 до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Миколаївський селищний голови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недостовірною інформації та зобовязання, вчинити певні дії.

В обґрунтування позову, позивач зазначає, що звернувшись в січні 2019 року до Миколаївської селищної ради Петриківського району з листом ОСОБА_3 поширив відносно неї недостовірну інформацію. В подальшому, 23 січня 2019 року Миколаївським селищним головою ОСОБА_2, під час засідання сесії Миколаївської селищної ради Петриківського району, зазначену інформацію поширено серед депутатського складу та присутніх на засіданні сесії.

Звернення ОСОБА_3 містило наступне:

«Ми, члени ГО «Об'єднання учасників АТО, волонтерів Петриківщини» повідомляємо Вам, про виявлений нами випадок деструктивної діяльності українського вчителя, яка розповсюджує антиукраїнську пропаганду на своїй особистій сторінці в соціальній мережі фейсбук і що діяльність подібного «пропагандиста» становить загрозу не тільки національним інтересам, але й суперечить законодавству України.

Виявлено, що на свої сторінці в соціальній мережі Фейсбук, вчитель фізкультури ОСОБА_1 явно демонструє антиукраїнський настрій, який вона навіть не приховує в спілкуванні.»;

«Про що говорить такий рівень по віденки даного вчителя, якому довірили роботу з дітьми? Про її недалекоглядність, низький професійний рівень, і головне - України, українці і наша мова не стали для неї рідними. На питання, чому ви розмовляєте російською, відповідь одна - «А какая разница!» Велика біда ОСОБА_4 - її роздвоєність, яку нав'язала імперська політика Росії. В її постах на сторінці в соцмережі - міфи, що ми братні народи і повинні об'єднатися, що у нас споріднена культура, спільні свята, георгіївська стрічка, що стіна між: Росією і Україною одна гостинно накритий стіл, за яким по один бік українці, з іншої росіяни, що у нас тісні зв'язки, єдина помісна церква... Тоді, хто вбиває наших бійців на Донбасі?

Погодьтесь, що її пости смертельно небезпечні, як для України, так і самих українців! Образа на те, що саме вчитель насаджує російську мову, як роз'єднуючий елемент українського суспільства. Це підрив з середини держави! Так, в кожній школі є атрибути - Прапор України, Герб, співають Гімн України, але по суті, ОСОБА_1 в своїх постах на сторінці прославляє Росію. її біда - відсутність державного мислення, абсолютне небажання лишити після себе в історії України власне збагачення».

Вказану інформацію позивач такою, що порушує її особисті немайнові права: порочить честь, гідність та ділову репутацію.

Найефективнішим способом захисту своїх прав позивач бачить спростування такої недостовірної інформації у аналогічний та найбільш ефективніший спосіб - шляхом направлення звернень ОСОБА_3 до відповідних адресатів з цитуванням вступної та резолютивної частини рішення суду у цій справі та зі спростуванням відповідної недостовірної інформації про неї. Враховуючи те, що недостовірна інформація була в подальшому поширена Миколаївським селищним головою ОСОБА_2 шляхом направлення Листа № 47 від 25 січня 2019 року та прийняттям Миколаївською селищною радою рішення від 23 січня 2019 року, то найефективнішим способом захисту своїх прав, позивач вважає, відкликання відповідних документів, направлення Листа-спростування до Миколаївської селищної виборчої комісії, прийняття рішення Миколаївською селищною радою, з зазначенням вступної та резолютивної частини рішення цього суду, спростування оскаржуваної інформації, з подальшим оприлюдненням цього рішення на офіційному стенді Миколаївської селищної ради Петриківського району.

Обґрунтувавши в такий спосіб, свої позовні вимоги позивач в прохальній часині позову просить суд визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену ОСОБА_3 та Миколаївським селищним головою ОСОБА_2, а саме вказані вище вислови та відкликати звернення ОСОБА_3, рішення Миколаївської селищної ради «Про відкликання депутата селищної ради ОСОБА_1» від 23 січня 2019 року №344-3 8/УІІ та лист Миколаївського селищного голови № 47 від 25 січня 2019 року; зобов'язати ОСОБА_3М та Миколаївського селищного голову ОСОБА_2, не пізніше 5 днів з дня набрання судового рішення у справі законної сили, спростувати поширену ними недостовірну інформацію про ОСОБА_1. Вирішити питання про відшкодування судових витрат.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суд враховує наступне:

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (статті 2 та 19 ЦПК України).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності (статті 2 та 19 КАС України).

Згідно ст. 20 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

За розясненнями пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ наданих в постанові № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 ЦПК).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Разом із тим суд також має врахувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

З'ясовуючи предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав) при вирішенні питання про відкриття провадження за позовом ОСОБА_1 суд виходить з того, що викладаючи фактичні та правові підстави позову позивач посилається на порушення її цивільних немайнових прав, зокрема права на повагу до гідності та честі в звязку з поширення щодо неї недостовірної інформації відповідачами. При цьому, зі змісту обраного способу захисту своїх порушених прав та його обґрунтування вбачається, що позивач фактично не погоджується з рішенням Миколаївської селищної ради щодо відкликання її як депутата і просить його відкликати. Вказане рішення прийняте на 38 сесії 7 скликання Миколаївською селищною радою, в тому числі, на підставі повідомлення ГО «Обєднання учасників АТО, волонтерів Петриківщини» з достовірністю якої позивач не погоджується.

Оскільки, визнання недостовірною інформацію визнається як підстава для оскарження рішення Миколаївської селищної ради, тобто, рішення субєкта владних повноважень при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій, тому за предметною юрисдикцією такі вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи, що прохальна частина позову та, відповідно, позовні вимоги сформовано таким чином, що розєднання вимоги про визнання недостовірною інформації та вимоги зобовязання вчинити певні дії (відкликати звернення, рішення і листа Миколаївської селищної ради) та їх окремий розгляд за правилами цивільного та адміністративного судочинства приведе до розєднання підстави і змісту позовних вимог, тому суд позбавлений можливості відкрити провадження в частині позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, ознайомившись із позовом ОСОБА_1, суд вважає відмовити в відкритті провадження у справі, так як заявлені в ньому позовні вимоги не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При суд розяснює право позивача звернутися з даним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Керуючись статтями 2, 19, 186 ЦПК України,

Постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною завою ОСОБА_1 до Миколаївський селищний голова ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недостовірною інформації та зобовязання, вчинити певні дії.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в п'ятнадцятиденний строк, з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

Суддя:ОСОБА_5