Номер провадження: 22-ц/813/187/19
Головуючий у першій інстанції Поліщук І.А.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.С., Сєвєрової Є.С.

за участі секретаря Чепрас А.І.

з участю: заявника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ліквідаційної комісії Головного Управління МВС України в Донецькій області на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2018 року (одноособово суддя Поліщук І.О.) у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ліквідаційна комісія Головного Управління МВС України в Донецькій області, Антитерористичний центр при Службі безпеки України? Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції про встановлення факту, що має юридичне значення,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА
(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)
11.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою у порядку окремого провадження,заінтересовані особи: ліквідаційна комісія Головного Управління МВС України в Донецькій області, Антитерористичний центр при Службі безпеки України? Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту участі у бойових діях по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності і безпосередньої участі в антитерористичній операції в населених пунктах Донецької області в період з 07.04.2014 року по 27.02.2015 року.

Заяву обґрунтовано наступним.

Заявник народився у м. Донецьку, є внутрішньо переміщеною особою і зареєстрований в м. Одесі. В період з 2002 року по 2015 рік заявник проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.04.2014 року по 27.02.2015 року брав безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи в зоні її проведення. Відповідно до п.8 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення №413 від 20.08.2014 року, заявник самостійно звернувся до СБУ, МВС, Головного Управління МВС України в Донецькій області та Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції з питання надання йому статусу учасника антитерористичної операції і отримав відповіді про відсутність відомостей стосовно його безпосередньої участі в антитерористичній операції. Вважаючи, що така інформація не відповідає дійсності, заявник повторно звернувся до Головного Управління МВС України в залучення його до безпосередньої участі в антитерористичній операції не було спрямоване до Антитерористичного центру при Службі безпеки України і отримав відповідь, що включення до проектів наказів про залучення до складу сил та засобів, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції здійснювалось на підставі вмотивованих рапортів керівників територіальних підрозділів, у даному випадку, на підставі рапорту колишнього начальника Красноармійського ГУ МВС в Донецькій області Поляха В.В,, який у 2015 році звільнений з органів внутрішніх справ, і, якого не вдалося опитати. 26.06.2018 року заявнику вдалося опитати ОСОБА_2 , який пояснив, що інформація стосовно співробітників Красноармійського ГУ МВС в Донецькій області, які приймали участь в антитерористичній операції у лютому 2015 року була спрямована до ГУ МВС в Донецькій області, крім того, ОСОБА_2 заяви, що як свідок, може підтвердити зазначену інформацію.

Посилаючись на те, що з квітня 2014 року по лютий 2015 року він брав безпосередню участь в антитерористичній операції і ці факти можуть підтвердити свідки, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, зазначений факт також підтверджується письмовими доказами, встановлення юридичного факту необхідно для отримання гарантій щодо соціальних, майнових та інших прав, передбачених для учасника бойових дій, відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про боротьбу з тероризмом», а також для подальшого розгляду та прийняття рішення комісією МВС України щодо надання статусу учасника бойових дій, заявник просив заяву задовольнити.

Заявник ОСОБА_1 і представники заінтересованих осіб не приймали участі у судовому засіданні 04.09.2018 року в суді першої інстанції.

Представники Головного Управління МВС України в Донецькій області, Антитерористичного центру при Службі безпеки України? Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції надали суду письмові пояснення на заяву ОСОБА_1 .
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.09.2018 року заяву задоволено: суд встановив юридичний факт участі ОСОБА_1 , який захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення з 07.04.2014 року по 27.02.2015 року в населених пунктах: м. Донецьк, м. Покровськ (Красноармійськ) Донецької області.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)
В апеляційній скарзі представник Головного Управління МВС України в Донецькій області просить рішення суду від 04.09.2018 року скасувати і закрити провадження у справі, посилаючись на невідповідність нормам матеріального та процесуального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)
Апеляційна скарга представника Головного Управління МВС України в Донецькій області зазначає: чинне цивільне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян; справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення належать до юрисдикції суду за умови, що факти, які підлягають встановленню - мають юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення і чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів; перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку наведений у ст. 315 ЦПК України; суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду; при вирішенні заяви суди повинні враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватись рішенням суду; ст. ст. 12,13 Закону України

«Про боротьбу з тероризмом» визначено, що працівники правоохоронних органів, військовослужбовці та інші особи, які залучаються до антитерористичної операції, на час її проведення підпорядковуються керівнику оперативного штабу і за рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України до антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються і використовуються сили та засоби, зокрема Міністерства внутрішніх справ України; порядок надання статусу учасника бойових дій особам, залученим до антитерористичної операції та терміни їх участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України; постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (далі-Порядок); п.2-1 Порядку передбачає, що статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення; п.4 Порядку визначений чіткий перелік документів, які є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій і підтверджують безпосереднє залучення особи до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення; на підставі визначених Порядком документів рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мінюсті, національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Адміністрації Держприкордонслужби, Генеральній прокуратурі, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС та міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання; встановлення окремо факту участі в антитерористичній операції не має юридичного значення, оскільки встановлення таких обставин є складовою процесу надання особі статусу учасника бойових дій, для проведення якого визначений позасудовий порядок, який здійснюють спеціально уповноважені на це органи, рішення яких може бути оскаржене у судовому порядку; рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається відповідними відомчими комісіями, а у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання - міжвідомчою комісією.
(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, зазначаючи: рішення суду від 04.09.2018 року є законним та обґрунтованим; у скарзі апелянт посилається на ст. 315 ЦПК України, ч.2 якої визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення; встановлення окремо факту участі в бойових діях законодавством не передбачено, однак встановлення такого факту є лише складовою частиною однієї з підстав для винесення в подальшому можливого рішення відомчої комісії про надання статусу учасника бойових дій; в заяві до суду зазначено про встановлення саме факту його участі в бойових діях, оскільки він розумів, що надання статусу учасника бойових дій це функція відомчої комісії МВС України; п.5 Порядку передбачено, що рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними, зокрема в МВС; наказом МВС України від 26.08.2016 року №868 затверджено Положення про комісію МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни (далі-Положення); п.8 другого розділу Положення передбачено, що у разі звернення особи до суду стосовно встановлення факту участі в антитерористичній операції чи інших бойових діях, які дають право на визнання його учасником бойових дій, учасником війни, і прийняття судом відповідного позитивного рішення таке рішення суду визнається як документ, що підтверджує право особи на визнання її учасником бойових дій, учасником війни; у разі відсутності довідки керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення особи до забезпечення проведення антитерористичної операції підставою для надання статусу учасника бойових дій може бути рішення суду про встановлення факту участі в бойових діях, антитерористичній операції; не встановивши факт участі в бойових діях на підставі рішення суду він фактично втрачає можливість розглянути питання щодо встановлення йому статусу учасника бойових дій, оскільки відомча комісія посилається на наявність конкретного переліку документів і за їх відсутності повертає матеріали.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)
Судом першої інстанції встановлені такі обставини, що неоспорені особами, які брали участь у справі.
ОСОБА_1 з 18.03.2012 року по 27.02.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України (а.с.17,30,32-38).
28.12.2017 року Штаб Антитерористичного центру при Службі безпеки України повідомив заявнику, що наказом керівника АТЦ при СБУ від 16.03.2015 року №0132 до проведення АТО заявник персонально не залучався (а.с.39).
27.12.2017 року, 04.01.2018 року, 23.01.2018 року і 19.06.2018 року Головне управління МВС України в Донецькій області повідомило заявнику, що перевіркою наявних наказів першого заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ (по стройовій частині) про зарахування до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької області, забезпеченні її проведення з метою виконання службових (бойових) дій завдань прізвище ОСОБА_1 відсутнє, крім того, через звільнення з органів внутрішніх справ України колишнього начальника Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області Поляха В.В., останнього не вдалося опитати стосовно видачі рапорту на включення ОСОБА_1 до особового складу осіб, які залучалися до проведення АТО (а.с.43-47).
22.06.2018 року Державна служба України в справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції повідомила заявнику, що інформація про безпосереднє залучення заявника до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення від органів внутрішніх справ Донецької області на адресу Служби до 17.03.2015 року не надходила (а.с.40).
Судом апеляційної інстанції нові обставини не встановлювались і нові докази не досліджувались.
В суді заявлені вимоги у порядку окремого провадження про встановленняфакту, що має юридичне значення, які підлягають вирішенню відповідно до розділу ІV глави 6 ЦПК України, крім того, застосуванню підлягають Закон України «Про боротьбу з тероризмом», Порядок і Положення.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)
Суд першої інстанції, задовольняючи заяву у порядку окремого провадження про встановлення фактуучасті ОСОБА_1 у бойових діях, а також безпосередньої його участі в антитерористичній операції в населених пунктах Донецької області в період з 07.04.2014 року по 27.02.2015 року виходив з того, що зазначений юридичний факт може бути встановлений у судовому порядку і є доведеним (а.с.75-80).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення (ст. 293 ч.2 п.5 ЦПК України).
У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 315 ч.2 ЦПК України).
В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Для безпосереднього управління конкретною антитерористичною операцією та керівництва силами і засобами, які залучаються до здійснення антитерористичних заходів, утворюється оперативний штаб, очолюваний керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України (координаційної групи відповідного регіонального органу Служби безпеки України) або особою, яка його заміщує, першим заступником чи заступником керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України. Порядок діяльності оперативного штабу з управління антитерористичною операцією визначається на основі Положення про нього, яке затверджується Кабінетом Міністрів України. Керівник оперативного штабу визначає межі району проведення антитерористичної операції, приймає рішення про використання сил і засобів, що залучаються до її проведення, а в разі потреби за наявності передбачених законом підстав вносить на розгляд Ради національної безпеки і оборони України пропозиції щодо введення надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях.
За рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб`єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України. Працівники правоохоронних органів, військовослужбовці та інші особи, які залучаються
до антитерористичної операції, на час її проведення підпорядковуються керівнику оперативного штабу (ст. ст. 12 ч.ч.1-3 , 13 ч.ч. 1-3 Закону України «Про боротьбу з тероризмом»).
Порядок визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, та категорії таких осіб.
Статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів (п.2 Порядку).
Статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у п. 2 Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення (п.2-1 Порядку).
Підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення: для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення (п. 4 Порядку).
Рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Дерзспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС; міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання (п. 5 Порядку).
Для надання статусу учасника бойових дій: особам, зазначеним в абз.2 та 3 п. 2 Порядку, які брали участь в антитерористичній операції, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, передбачені п.4 Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.
Особам, зазначеним в абз.2 п. 2 Порядку, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій після закінчення 30 календарних днів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 4 та документи, передбачені п.4 Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.
Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.
Комісії подають на розгляд міжвідомчої комісії документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання.
Міжвідомча комісія розглядає документи, надіслані комісіями, та в разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів та в місячний строк із дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, про що інформує комісії (п.6,7 Порядку).
У разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому п.2 Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.
У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у п.5 Порядку (п.8 Порядку).
Комісія Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни утворюється в апараті МВС
наказом МВС з метою реалізації заходів, пов`язаних із наданням статусу учасника бойових дій, учасника війни працівникам МВС (п. 2 Положення).
Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій на підставі документів про: безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення; направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції; перебування у районах проведення антитерористичної операції з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.
Документами для прийняття рішення про надання статусу учасника бойових дій є витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення.
Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника війни на підставі документів про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України), а також документів про направлення (прибуття) у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення (витяги з наказів, розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).
Для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни керівники підрозділів, у підпорядкуванні яких працівники МВС проходили службу чи працювали, у місячний строк після завершення виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України) зобов`язані подати на розгляд Комісії довідки за формою згідно з додатком 1 до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413, та документи, зазначені в пунктах 1-3 цього розділу, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни. У разі якщо місце постійної дислокації підрозділу або установи, закладу знаходиться безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, керівники підрозділів подають документи на розгляд Комісії в місячний строк після призначення державних службовців, працівників МВС на відповідні посади (розділ ІІІ п.п.1-4 Положення).
Рішення Комісії може бути оскаржено у судовому порядку (розділ ІІ п.7 Положення).
Виходячи із системного аналізу Порядку і Положення слід дійти висновку, що у встановленому законодавчими актами порядку, статус учасника бойових дій і факт безпосередньої участі в антитерористичній операції, у даному випадку працівника МВС, встановлюються на підставі рішення комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни.
При цьому, комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій на підставі документів про безпосереднє залучення особи до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, перебування у районах проведення антитерористичної операції і документами для прийняття рішення про надання статусу учасника бойових дій є витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення.
Наведене свідчить про те, що заявник ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку, має можливість звернутись до комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій і отримати документ про його участьу бойових діях та безпосередню участь в антитерористичній операції в населених пунктах Донецької області в період з 07.04.2014 року по 27.02.2015 року, оскільки чинним законодавством (Порядком і Положенням) визначений порядок встановлення такого статусу особи.

У разі відмови комісією в наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, останній може оскаржити рішення комісії у судовому порядку.
З огляду на наведене, судді дійшли висновку, що юридичний факт, який просить встановити ОСОБА_1 , не може бути встановлений у судовому порядку.
За таких обставини, у задоволенні заяви слід відмовити у зв`язку з її необґрунтованістю.
(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)
Доводи і аргументи представника апелянта про неправильне застосування судом чинного законодавства, яке регулює порядок надання особі статусу учасника бойових дій, а саме, Порядку та Положення, прийняті судом до уваги і є підставою для відмови у позові.
Разом з тим, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскільки у даному випадку, у зв`язку із необґрунтованістю вимог суд саме відмовляє у позові, а не закриває провадження у справі.
Доводи ОСОБА_1 у відзиві на скаргу про те, що: встановлення факту участі в бойових діях є лише складовою частиною однієї з підстав для винесення в подальшому можливого рішення відомчої комісії про надання статусу учасника бойових дій; в заяві до суду зазначено про встановлення саме факту його участі в бойових діях, оскільки він розумів, що надання статусу учасника бойових дій це функція відомчої комісії МВС України; п.8 другого розділу Положення передбачено, що у разі звернення особи до суду стосовно встановлення факту участі в антитерористичній операції чи інших бойових діях, які дають право на визнання його учасником бойових дій, учасником війни, і прийняття судом відповідного позитивного рішення таке рішення суду визнається як документ, що підтверджує право особи на визнання її учасником бойових дій, учасником війни; у разі відсутності довідки керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення особи до забезпечення проведення антитерористичної операції підставою для надання статусу учасника бойових дій може бути рішення суду про встановлення факту участі в бойових діях, антитерористичній операції; не встановивши факт участі в бойових діях на підставі рішення суду він фактично втрачає можливість розглянути питання щодо встановлення йому статусу учасника бойових дій, оскільки відомча комісія посилається на наявність конкретного переліку документів і за їх відсутності повертає матеріали, - не заслуговують на увагу.
Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій на підставі документів про безпосереднє залучення особи до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, перебування у районах проведення антитерористичної операції.
Документами для прийняття рішення про надання статусу учасника бойових дій є витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення
Пункт 8 Положення дійсно зазначає, що у разі звернення особи до суду стосовно встановлення факту участі в антитерористичній операції чи інших бойових діях, які дають право на визнання його учасником бойових дій, учасником війни, і прийняття судом відповідного позитивного рішення таке рішення суду визнається як документ, що підтверджує право особи на визнання її учасником бойових дій, учасником війни. Між тим, аналіз Порядку і Положення дає підстави для висновку, що компетентним органом, який приймає рішення щодо надання особі статусу учасника бойових дій є саме комісія. Для прийняття комісією рішення про надання особі статусу учасника бойових дій необхідно надати певний перелік письмових доказів, які передбачені п.4 Порядку, а саме: витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.
Цей перелік не зазначає, що для прийняття комісією рішення про надання особі статусу учасника бойових дій слід також надавати рішення суду про встановлення юридичного факту участі особи в бойових діях.
Слід також зазначити, що рішення суду про встановлення юридичного факту фактично буде підміною рішення комісії з питання надання особі статусу учасника бойових дій, зважаючи на вимоги ст. 18 ЦПК України про обов`язковість судового рішення.
Встановлення окремо (у судовому порядку) факту участі особи в антитерористичній операції не має юридичного значення, оскільки встановлення таких обставин є складовою процесу надання особі статусу учасника бойових дій, для проведення якого визначений позасудовий порядок, який здійснюють спеціально уповноважені на те органи, рішення яких можуть бути оскаржені у судовому порядку.
Таким чином, п. 8 розділу 2 Положення суперечить п.4 Порядку, і, у даному випадку, не підлягає застосуванню судом.
Доводи заявника про те, що відомча комісія посилається на наявність конкретного переліку документів і за їх відсутності повертає матеріали не є підставою для задоволення заяви про встановлення юридичного факту, оскільки заявник, у встановленому законом порядку, може оскаржити дії або бездіяльність комісії.
Колегія суддів також звертає увагу й на те, що надані заявником докази в підтвердження його участі у бойових діях та безпосередньої участі в антитерористичній операції в населених пунктах Донецької області (а.с.18-60) мають надаватись до комісії, до компетенції якої і входить вирішення питання про достатність таких доказів для ствердження щодо безпосередньої участі заявника у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.
(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)
Колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заяви, що є підставою для відмови у її задоволенні.
(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі (ст. 367 ч.1,5 ЦПК України).
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ст. 376 ч.ч.1-4, ч.2 ЦПК України)
Приймаючи до уваги, що має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки суду, викладені у рішенні суду, не відповідають обставинам справи, суд порушив норми матеріального права, оскільки неправильно тлумачив законодавство, яке регулює порядок надання особі статусу учасника бойових дій, а саме, Порядку та Положення, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, судді,

ПОСТАНОВИЛИ:

Апеляційну скаргу представника ліквідаційної комісії Головного Управління МВС України в Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2018 року скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про встановлення факту участі у бойових діях та безпосередньої участі в антитерористичній операції в населених пунктах Донецької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 11.02.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова