Справа №461/7696/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 лютого 2019 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Іваника Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 11 028,44 гривень та витрати на правничу допомогу в сумі 2 100,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог покликаючись на те, за що 19.05.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №F94.282.70336. Згідно умов даного договору відповідач отримав кредит в розмірі 17 500,00 гривень, зі сплатою 16,5% річних, з повернення, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів, у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобовязання згідно Кредитного договору, що підтверджується видатковим касовим (меморіальним) ордером. Однак, станом на день звернення до суду, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за кредитним договором. Внаслідок невиконання боржником своїх зобовязань за договором станом на 31.08.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 11 028,44 гривень.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Згідно позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями та оголошеннями в порядку ст.128 ЦПК України. Також не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що 19.05.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №F94.282.70336. Згідно умов даного договору відповідач отримав кредит в розмірі 17 500,00 гривень, зі сплатою 16,5% річних, з повернення, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів, у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. /а.с.7-10/.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит в сумі 17 500,00 гривень, що підтверджується матеріалами справи /а.с.18,19/.

29.12.2016 року між ОСОБА_2 «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 29/12-1. Згідно умов Договору факторингу Клієнт відступив ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» з 29.12.2016 року, а ТОВ «ФК «РАНТЬЕ», відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Згідно витягу з додатку за договором факторингу /а.с.39/ станом на 29.12.2016 року загальна заборгованість за кредитним договором становила 18 788,44 гривень.

28.02.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ОСОБА_2 «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», був укладений Договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №F94.282.70336від 19.05.2016 року, за яким відповідач являється боржником /а.с.41-46/.

Згідно розрахунку /а.с.47/ станом на 28.02.2017 року загальна заборгованість за кредитним договором №F94.282.70336 становила 16 828,44 гривень.

Листом банку відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ОСОБА_2 «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» за кредитним договором /а.с.24/.

Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. ст. 1077, 1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога).

У відповідності до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ч.1. ст.625 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків (ст.611 ЦК України).

Внаслідок несвоєчасних та не в повному обсязі платежів, невиконання своїх зобовязань, у відповідача виникла заборгованість перед ОСОБА_2 «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», що відображено у розрахунку заборгованості за кредитним договором №F94.282.70336/а.с.23/. Станом на 31.08.2018 року заборгованість становить 11 028,44 гривень.

Матеріалами справи підтверджується, що 17.08.2018 року позивач скерував на адресу відповідача вимогу про усунення порушення кредитних зобовязань /а.с.25/, однак останнім така вимога була проігнорована, та не виконано зобовязання за Кредитним договором №F94.282.70336. Останній платіж після відступлення права вимоги в сумі 5 800,00 гривень боржником здійснено 22.11.2017 року /а.с.20-21/.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, оскільки встановлено, що у відповідача дійсно наявна заборгованість по кредитному договору №F94.282.70336від 19.05.2016 року.

Зважаючи на те, що відповідач в судове засідання не зявився та не подав суду жодних доказів на спростування вимог позивача, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача ОСОБА_2 «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» кошти в сумі 11 028,44 гривень за кредитним договором №Р94.282.70336, а тому позов підлягає до задоволення.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 гривень.

Стосовно вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як встановлено судом, між ОСОБА_2 «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» та адвокатським обєднанням «АСТРІМ» укладено Договір про надання правової допомоги №ЮО-01/06/18 від 01.06.2018 року, предметом якого є надання клієнту правової допомоги /а.с.57-63/.

Відповідно до витягу з додатку до акту приймання-передачі наданих послуг від 31.08.2018 року, згідно договору, вартість послуг, наданих адвокатським обєднанням становить 2 100,00 гривень /а.с.66/.

Суд вважає, що визначена адвокатським обєднання сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих адвокатом послуг, у звязку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, які включають суму судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, що становить 3 862,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, 51200, Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Меліоративне, вул. Молодіжна, 17/51, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (79008, м. Львів, вул. Валова, 14, ) заборгованість за кредитним договором №F94.282.70336 від 19.05.2016 року в розмірі 11 028 (одинадцять тисяч двадцять вісім) гривень 44 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, 51200, Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Меліоративне, вул. Молодіжна, 17/51, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (79008, м. Львів, вул. Валова, 14, ) судові витрати в сумі 3 862 (три тисячі вісімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.

Повний текст рішення складено 11 лютого 2019 року.