Постанова

Іменем України

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 374/82/19

провадження № 61-12481св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжя Інвест»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Люнакс» на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 червня 2019 року у складі судді Семенюк Т. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжя Інвест» (далі - ТОВ «Запоріжжя Інвест») про стягнення коштів.

ОСОБА_1 просив стягнути з ТОВ «Запоріжжя Інвест» на його користь 13 000 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 03 квітня 2019 року у складі судді Козіної С. М. позов ОСОБА_1 до ТОВ «Запоріжжя Інвест» задоволено.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 червня 2019 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Люнакс» (далі - ТОВ «Люнакс») на рішення Ржищівського міського суду Київської області від 03 квітня 2019 року та повернуто її заявнику.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції не вирішувалися питання про права, свободи, інтереси та обов`язки ТОВ «Люнакс».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2019 року ТОВ «Люнакс» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу до апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Вважає, що прийнятими рішеннями суду першої інстанції можуть бути порушені їх права та інтереси, оскільки ТОВ «Люнакс» є єдиним законним власником нерухомого майна, яке унаслідок серії заздалегідь спланованих та скоординованих правозахисних реєстраційних дій перебуває у ТОВ «Запоріжжя Інвест», право власності якого оспорюється ним. Оскільки в порядку виконання судового рішення про стягнення боргу з ТОВ «Запоріжжя Інвест» можливе звернення стягнення на нерухоме майно, це може унеможливити ТОВ «Люнакс» відновити свої порушені права власності на нерухоме майно.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Верховного Суду від 15 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Ухвалою судді Верховного Суду від 06 серпня 2019 року заяву ТОВ «Люнакс» про зупинення виконання рішення Ржищівського міського суду Київської області від 03 квітня 2019 року задоволено.

Зупинено виконання рішення Ржищівського міського суду Київської області від 03 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Запоріжжя Інвест» про стягнення коштів до закінчення касаційного провадження.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У серпні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 29 серпня 2019 року справу за позовом ТОВ «Запоріжжя Інвест» про стягнення коштів, призначено до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону ухвала апеляційного суду не відповідає.

Відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги, апеляційний суд виходив з того, що, оскаржуваним рішенням суду першої інстанції не вирішувалися питання про права, свободи, інтереси та обов`язки ТОВ «Люнакс».

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Звертаючись до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою ТОВ «Люнакс» посилалося на те, що ТОВ «Люнакс» є єдиним власником нерухомого майна:

- нежитлові будівлі та споруди автозаправної станції за адресою: Одеська обл., Тарутинський р-н, сщ/рада. Березинська, 6-ий км. автошляху „Тарутине-Березине" реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ).

- будівлі та споруди автозаправної станції за адресою: Одеська обл ., м. Одеса, вул. Дальницька, буд. 48 „А" реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: .

- виробничий будинок за адресою: Одеська обл. Тарутинський р-н, смт. Тарутине, вулиця Красна, будинок 7а реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: .

- виробничі та невиробничі будівлі, за адресою Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Молодіжне, вул. Гейсмана , 6 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: .

Будівлі та споруди автозаправної станції за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вулиця 1 Травня, будинок 36, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: .

- автозаправну станцію за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, смт Олександрівка, вул. Перемоги, 2-С реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: .

- будівлі та споруди автозаправної станції №14 за адресою: Одеська обл ., Білгород-Дністровський р. , с. Шабо, вул. Сонячна, буд. 1б (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: .

- будівлі та споруди автозаправної станції № 13 за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вул. Піонерська, буд. 7 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: .

Внаслідок серії заздалегідь спланованих та скоординованих протизаконних реєстраційних дій та вчинення одразу після них правочинів, речові права позивачів на вищезазначене нерухоме майно були порушені, не визнані та оспорені.

26 лютого 2019 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Т. В. зареєструвала в реєстрі речових прав на нерухоме майно договір купівлі- продажу за яким власником вищезазначеного майна стало ТОВ «Запоріжжя Інвест».

За вказаним фактом порушене кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 лютого 2019 року за частиною першою статтею 362 Кримінального кодексу України.

27 лютого 2019 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Т. В. скасувала в реєстрі проведені нею реєстраційні дії.

27 лютого 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Потапов М. Ю. посвідчив договір купівлі-продажу на підставі якого зареєстрував право власності на зазначене майно за ТОВ «Запоріжжя Інвест».

Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За таких обставин, висновок апеляційного суду про відсутність у ТОВ «Люнакс» права на оскарження рішення суду першої інстанції на тій підставі, що суд не вирішував питання про його права та обов`язки, є передчасним, в зв`язку з чим апеляційний суд дійшов передчасного висновку про відмову у прийнятті апеляційної скарги ТОВ «Люнакс».

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» (Delcourt v. Belgium) від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» (Hoffmann v. Germany) від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11?рп/2007 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України, частини другої статті 383 Кримінально-процесуального кодексу України зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення).

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та такими, що дають підстави для скасування оскаржуваної ухвали, з передачею справи до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою судді Верховного Суду від 06 серпня 2019 року заяву ТОВ «Люнакс» про зупинення виконання рішення Ржищівського міського суду Київської області від 03 квітня 2019 року задоволено.

Зупинено виконання рішення Ржищівського міського суду Київської області від 03 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Запоріжжя Інвест» про стягнення коштів до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Оскільки касаційне провадження закінчено, то рішення Ржищівського міського суду Київської області від 03 квітня 2019 року підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 416, 419, частиною третьою статті 436 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Люнакс» задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 04 червня 2019 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Поновити виконання рішення Ржищівського міського суду Київської області від 03 квітня 2019 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк