Ухвала

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 348/1346/16-ц

провадження № 61-9885св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом)- ОСОБА_2

відповідач - Назавизівська сільська рада

розглянув клопотання ОСОБА_2 про касаційний розгляд з викликом зацікавлених осіб у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Назавизівської сільської ради про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Назавизівської сільської ради про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2017 року у складі колегії суддів : Горейко М. Д., Проскурніцького П. І., Ясеновенко Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франковської області від 01 червня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено; в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Надвірнянського районного суду від 01 червня 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Назавизівської сільської ради про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним та скасування рішення сесії сільської ради скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Назавизівської сільської ради про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним та скасування рішення сесії сільської ради задоволено.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 45983607, від 21 жовтня 2015 року, видане ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,2479 га по АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним та скасовано рішення Назавизівської сільської ради від 21 вересня 2015 року №38/2015 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд».

У серпні 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2017 року та залишити в силі рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01 червня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано цивільну справу з суду першої інстанції.

У вересні 2017 року матеріали цивільної справи № 348/1346/16-ц надійшли до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Підпунктом 4 пунктом 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У статті 388 ЦПК України зазначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У лютому 2018 року матеріали цивільної справи № 348/1346/16-ц надійшли до Верховного Суду.

05 червня 2019 року матеріали цивільної справи передані судді-доповідачу Дундар І. О.

ОСОБА_2 подав до касаційного суду клопотання про розгляд справи з викликом зацікавлених осіб.

У задоволенні вказаного клопотання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, розгляд цивільної справи у суді касаційної інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи є загальним правилом, визначеним у ЦПК України. І лише у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Колегія суддів Верховного Суду перевіряє в межах касаційної скарги у цій справі аргументи про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не може встановлювати обставини справи, збирати та перевіряти докази і надавати їм оцінку.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Вочевидь, «публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 [Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод] (статті 6-1), захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок. Публічність через прозорість, яку вона надає правосуддю, сприяє досягненню мети пункту 1 статті 6, а саме справедливому судовому розгляду, гарантія якого є одним із основних принципів будь-якого демократичного суспільства у сенсі Конвенції» (рішення у справі «Аксен проти Німеччини» від 8 грудня 1983 року («Axen v. Germany», заява № 8273/78), § 25)).

Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема, і в суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій. Зокрема тому ЄСПЛ не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права (рішення у справі «Аксен проти Німеччини» від 8 грудня 1983 року («Axen v. Germany», заява № 8273/78), § 25)). Крім того, ЄСПЛ визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Варела Ассаліно проти Португалії» («Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду (рішення від 25 квітня 2002 року). У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права, а саме тлумачення норм Цивільного кодексу.

ЄСПЛ вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів. У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявники не представили переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

З огляду на вказане, справа розглядатиметься у порядку письмового провадження без повідомлення сторін, тому колегія суддів Верховного Суду відмовляє у задоволенні клопотання ОСОБА_2 .

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про розгляд касаційної скарги з викликом зацікавлених осіб.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат
Судді: Н. О. Антоненко
І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков
М. М. Русинчук