Постанова

Іменем України

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 662/64/18

провадження № 61-41266св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.

суддів: Калараша А. А, Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 22 лютого 2018 року у складі судді Тимченко О. В. та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 26 червня 2018 року у складі колегії суддів: Склярської І. В., Базіль Л. В., Семиженка Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 24 вересня 2004 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь кошти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 58,60 грн щомісяця, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходу громадян.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 24 липня 2006 року збільшено розмір стягуваних з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення нею повноліття, починаючи з 03 липня 2006 року.

У зв`язку з тим, що 08 липня 2017 року набрали чинності зміни до СК України, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач просила збільшити розмір стягуваних аліментів, а саме до розміру 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення нею повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 22 лютого 2018 року позов задоволено.

Збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення із дня вступу рішення в законну силу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, порушує права дитини на належне матеріальне забезпечення. Крім того, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 26 червня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не взяли до уваги, що виконавче провадження закінчено у зв`язку із скасуванням рішення суду про стягнення аліментів, а відповідач на обліку у виконавчій службі як платник аліментів не перебуває.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 24 вересня 2004 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 58,60 грн щомісяця, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходу громадян, починаючи з дня подачі заяви 10 серпня 2004 року (а. с. 24).

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 24 липня 2006 року ухвалено збільшити розмір стягуваних аліментів, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 03 липня 2006 року (а. с. 23).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» з 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1 860,00 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З огляду на частину третю статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідно до частини другої статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2037-УІП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року становить 1 860,00 грн, відповідач за рішенням суду від 24 липня 2006 року був зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі меншому, ніж у подальшому встановлено законодавством.

Зазначений висновок судів є помилковим та свідчить про неправильне застосування норм матеріального права.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України (у редакції, чинній до прийняття Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 викладено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

У статті 192 СК України тільки вказано на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, відповідно до статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, пов`язаних з обов`язком батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Отже, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, проте може бути підставою для перерахунку розміру стягнутих аліментів державним виконавцем.

Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Зазначене узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного цивільного суду щодо застосування норм права, викладеним у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 51сво18).

Оскільки ОСОБА_1 просила збільшити розмір аліментів, посилаючись лише на зміну законодавства щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину без зазначення зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, підстав для задоволення позову немає.

Доводи касаційної скарги щодо не врахування судами наявності виконавчого провадження, яке закінчено у зв`язку із скасуванням рішення суду про стягнення аліментів та щодо відсутності заборгованості відповідача зі сплати аліментів були предметом апеляційного перегляду та зводяться до переоцінки доказів, що не входить до повноважень суду касаційної інстанції (стаття 400 ЦПК України).

Касаційна скарга не містить доводів щодо неправильного застосування статті 192 СК України, проте з огляду на частину третю статті 400 ЦПК України касаційний суд, переглядаючи оскаржувані рішення, дійшов висновку, що суди неправильно застосовані норми матеріального права.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 22 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 26 червня 2018 року скасувати.

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька
Судді: А. А. Калараш
А. О. Лесько
С. Ю. Мартєв
Є. В. Петров