Справа № 308/5201/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Тхір О.А.,

за участю секретаря Віраг Е.М.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Леміша О.О.,

представників відповідача:

директор ТОВ "Карпатиагоропродукт" ОСОБА_2 ,

адвоката Попова Г.М.,

представника третіх осіб адвоката Машкаринець Н.І.

розглянувши заяву директора товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатиагропродукт» Василина Ю.М. про заміну заходів забезпечення позову у справі №308/5201/19 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвоката Леміш Олексій Олексійович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатиагропродукт» про стягнення безпідставно набутих коштів -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвоката Леміш Олексій Олексійович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатиагропродукт» про стягнення безпідставно набутих коштів.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.05.2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, забезпечено позов, шляхом накладення арешту на майно та/або грошові кошти, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "КАРПАТИАГРОПРОДУКТ" (місцезнаходження: 89427, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Коритняни, вул. Миру, 79/9, ) в межах суми 769 150,00 грн.

05.08.2019 року до канцелярії суду від директора товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатиагропродукт» Василина Ю.М. надійшла заява про заміну заходів забезпечення позову, за якою останній просить суд замінити вжитий згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 травня 2019 року захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та/або кошти, що належить ТОВ «Карпатиагропродукт» в межах суми 769 150,00 грн. на накладення арешту на належний ТОВ «Карпатиагропродукт» на праві приватної власності колісний трактор, марки «JOHN DEERE 8430», 2009 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 посилається на наступні обставини.

Відповідно до довідки відповідача № 2/07 від 05.07.2019 року (копія в матеріалах справи) на поточних банківських рахунках відповідача знаходиться незначна сума обігових коштів у розмірі 3 380,87 грн., а також кредитна лінія на суму 500000,00 грн. Сукупна сума коштів, яка знаходиться на банківських рахунках відповідача, становить 503380,87 грн. і є меншою ніж сума в межах якої накладено арешт (769 150,00 грн.), отже всі кошти відповідача знаходяться під арештом, що унеможливлює будь-яке розпорядження відповідачем цими коштами і як наслідок чинить перешкоди у здійсненні відповідачем господарської діяльності.

Так, основним видом діяльності відповідача є сільськогосподарська діяльність (вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур). Наразі триває період збору урожаю. Внаслідок неможливості розпорядження відповідачем власними коштами, які знаходяться на банківських рахунках, останній не в змозі придбати пальне для сільськогосподарської техніки, яка необхідна для збору урожаю, нести інші витрати, необхідні для здійснення господарської діяльності, в результаті чого відповідач не має можливості зібрати вирощений урожай та реалізувати його, що унеможливлює поступлення коштів на банківські рахунки відповідача від реалізації продукції.

Крім того, відповідно до штатного розпису у відповідача працює 15 найманих працівників. Внаслідок перебування всіх наявних у відповідача коштів під арештом, останній позбавлений можливості виплачувати заробітну плату своїм працівникам, що призводить до порушення їхніх прав.

Перешкоджання вжитим Ужгородським міськрайонним судом від 16 травня 2019 року заходом забезпечення позову господарській діяльності відповідача та порушення цим заходом забезпечення позову прав інших осіб (працівників відповідача) суперечить вимогам п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення доказів», а тому вказаний захід забезпечення позову слід замінити на інший, який, з одного боку, забезпечить реальне виконання можливого рішення суду на користь позивача, а з іншого, не перешкоджатиме господарській діяльності відповідача та не порушуватиме трудових прав його працівників.

Дослідивши матеріли заяви, суд доходить наступних висновків.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.05.2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, забезпечено позов, шляхом накладення арешту на майно та/або грошові кошти, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "КАРПАТИАГРОПРОДУКТ" (місцезнаходження: 89427, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Коритняни, вул. Миру, 79/9, ) в межах суми 769 150,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 156 ЦПК України, за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

З копії свідоцтва серії НОМЕР_3 про реєстрацію машини встановлено, що колісний трактор, марки «JOHN DEERE 8430», 2009 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 належить відповідачу на праві приватної власності.

Відповідно звіту про оцінку оцінювача ОСОБА_3 від 30 липня 2019 року вартість колісного трактору марки «JOHN DEERE 8430», 2009 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , становить 3 141 504,00 грн.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову"судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до ЗУ від 17.07.1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно ч.ч.1-3ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З долучених постанов державного виконавця від 22.05.2019 та 19.06.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП №59174797 встановлено, що в межах зазначеного виконавчого провадження накладено арешт на рахунки ТОВ «Карпатиагропродукт» в межах суми звернення стягнення 769150 грн. та накладено арешт на все майно, що належить ТОВ «Карпатиагропродукт».

Враховуючи предмет та підстави позову, з наданих відповідачем доказів вбачаються ознаки порушення господарської діяльності підприємства в цілому та окремих працівників, внаслідок накладення державним виконавцем арешту на все майно та грошові кошти відповідача, загальна вартість яких в рази перевищує ціну позову у справі, однак суд в межах розгляду заяви про зміну заходів забезпечення позову не вправі надати оцінку рішенням державного виконавця, такі рішення дії чи бездіяльність державного виконавця може бути предметом окремого розгляду за окремим звернення у визначеному ЦПК України або КАС України порядку.

Окрім того, дії виконавця щодо накладення арешту на все майно та рахунки позивача не узгоджуються з визначеними в ухвалі про забезпечення позову заходами. В той же час, суд дійшов переконання, що застосувавши інший захід забезпечення позову шляхом накладення арешту, який просить накласти відповідач, на належний ТОВ «Карпатиагропродукт» на праві приватної власності колісний трактор, марки «JOHN DEERE 8430», 2009 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 шляхом зміни заходів забезпечення позову також не буде співмірним заходом забезпечення, оскільки вартість вказаного трактора, відповідно наданого суду звіту про оцінку майна, явно перевищує заявлені позивачем вимоги.

За таких обставин, з метою захисту прав та законних інтересів сторін по справі, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну заходів забезпечення позову.

Одночасно слід роз`яснити право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою на дії виконавця в порядку статті 447 ЦПК України або з позовною заявою до державного виконавця в порядку КАС України, залежно від способу та мети звернення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Керуючись ст. ст. 151 -153, 156-157, 447 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви директора товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатиагропродукт» ОСОБА_4 Ю ОСОБА_5 про заміну заходів забезпечення позову у справі №308/5201/19 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвоката Леміш Олексій Олексійович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатиагропродукт» про стягнення безпідставно набутих коштів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А.Тхір

Поввний текст ухвали складено та підписано 16.09.2019