Постанова

Іменем України

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 234/8333/16-ц

провадження № 61-42012св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач), КурилоВ. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Діамантбанк»,

відповідач - ОСОБА_2,

треті особи - ОСОБА_3, товариство з обмеженою відповідальністю «ЮЗ Алко-Трест»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_2, яка підписана представником ОСОБА_4, та ОСОБА_3 на заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 21 червня 2016 року у складі судді: Юр'євої К. С., та постанову апеляційного суду Донецької області від 05 липня 2018 року у складі колегії суддів: Дундар І. О., Корчистої О. І., Тимченко О. О.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Діамантбанк» (далі - ПАТ «Діамантбанк», банк) звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_3, товариство з обмеженою відповідальністю «ЮЗ Алко-Трест» (далі - ТОВ «ЮЗ Алко-Трест») про звернення стягнення на предмет застави.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 грудня 2013 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір застави транспортних засобів №606/6 в забезпечення виконання зобов'язань за договором кредитної лінії №606 від 12 грудня 2013 року, укладеним між позивачем та ТОВ «ЮЗ Алко-Трест». Позичальник порушує умови договору, тому станом на 13 серпня 2015 року виникла заборгованість за тілом кредиту в сумі 3 500 000 грн, по сплаті відсотків в сумі 812 383,61 грн, пені в сумі 1 178 287,88 грн та штрафу в сумі 2 082 547,97 грн. 06 серпня 2015 року ОСОБА_3 відчужив заставний автомобіль ОСОБА_6 На підставі викладеного, позивач просив звернути стягнення на транспортний засіб - автомобіль TOYOTA LC, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_6 на користь ПАТ «Діамантбанк» в рахунок погашення заборгованості за договором кредитної лінії в сумі 7 573 219,46 грн шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмету застави, яка повинна бути визначена на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року замінено неналежного відповідача ОСОБА_6 на належного - ОСОБА_2, та передано справу за підсудністю до Краматорського міського суду Донецької області.

Ухвала суду мотивована тим, що автомобіль відчужено ОСОБА_2, яка зареєстрована у АДРЕСА_1

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 21 червня 2016 року позовні вимоги ПАТ «Діамантбанк» задоволено. Звернуто стягнення на транспортний засіб марки TOYOTA LC, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований на ОСОБА_2, на користь ПАТ «Діамантбанк», в рахунок погашення заборгованості за Договором кредитної лінії № 606 від 12 грудня 2013 року в сумі 7 573 219,46 грн, шляхом продажу транспортного засобу з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, яка повинна бути визначена на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом), під час проведення виконавчих дій. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Заочне рішення мотивоване тим, що позичальником порушені умови кредитного договору, а заставодавцем вимоги закону щодо неможливості відчуження предмету застави без письмової згоди заставодержателя, тому наявні підстави для звернення стягнення на предмет застави. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 15 січня 2018 року заяву ОСОБА_2, яка підписана представником ОСОБА_7, про перегляд заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 21 червня 2016 року залишено без задоволення.

Ухвала мотивована тим, що про розгляд справи у суді першої інстанції відповідач була належним чином повідомлена через розміщення повідомлення на офіційному сайті Краматорського міського суду Донецької області. Окрім цього суд зробив висновок, що у заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті та є обґрунтуванням апеляційної скарги.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Донецької області від 05 липня 2018 року заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 21 червня 2016 року змінено в частині розміру заборгованості в рахунок погашення якої звертається стягнення. Звернуто стягнення на транспортний засіб марки TOYOTA LC 200 4,5 D V8 Premium 6АТ, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, номер двигуна НОМЕР_3, зареєстрований на ОСОБА_2 на користь ПАТ «Діамантбанк», в рахунок погашення заборгованості за Договором кредитної лінії № 606 від 12 грудня 2013 року в сумі 4 312 383,61 грн, шляхом продажу транспортного засобу з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, яка повинна бути визначена на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом), під час проведення виконавчих дій. У іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постанова мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

При відхиленні доводів апеляційної скарги про неналежне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, що позбавило її права на подання заперечень проти позовних вимог та підтвердження таких заперечень відповідними доказами, апеляційний суд вказав, що вони не можуть бути підставою для скасування оскарженого рішення з огляду на те, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідачу надано можливість заперечувати ті обставини, якими обґрунтовувались позовні вимоги, однак відповідач не спростувала обставин, які були предметом позовних вимог.

Аргументи учасників справи

03 серпня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали касаційні скарги на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 21 червня 2016 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 05 липня 2018 року, у яких, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати оскаржені рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мотивовані тим, що судами неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права. У скаргах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначили, що згідно указу Президента від 14 листопада 2014 року № 875/2014 про введення в дію рішення РНБО «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», а також Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», з 27 листопада 2014 року ДП «Укрпошта» зупинило приймання і доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою, зокрема, у м. Донецьк.

Зокрема, ОСОБА_2 у своїй касаційній скарзі зазначає, що після постановлення Оболонським районним судом м. Києва ухвали від 12 квітня 2016 року, якою її було залучено до участі у справі у якості належного відповідача, їй не було направлено копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів. ОСОБА_2, мешкаючи за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_2 не мала жодної можливості отримати копію позовної заяви та судові повістки з повідомленням про час і місце розгляду справи, оскільки вони їй не направлялися. Повідомлення відповідача за справою на офіційному сайті Краматорського міського суду Донецької області не є таким, що здійснено належним чином, у зв'язку із тим, що згідно частини дев'ятої статті 74 ЦПК України (у редакції на момент розгляду справи у суді першої інстанції) відповідач у такому випадку повинен був бути повідомлений через оголошення у пресі, а повідомлення на офіційному сайті суду на той час не визнавалося законодавством, як належне повідомлення. Ураховуючи, що повістки судом не направлялися, оголошення в пресі про судові засідання не робилися, а також територія, на якій проживала відповідач, була і є не підконтрольна українській владі - тимчасово окупована, ОСОБА_2 не з'явилася в судові засідання та не повідомила про причини неявки з поважних причин.

ОСОБА_3 у касаційній скарзі зазначає, що, мешкаючи за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_3, він не мав жодної можливості отримати ані копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів, ані судові повістки з повідомленням про час і місце розгляду справи. Із заочного рішення взагалі не вбачається чи направлялось повідомлення про розгляд справи третій особі ОСОБА_3 чи ні, будь-яка інформація з даного приводу відсутня. Повідомлення учасників по справі на офіційному сайті Краматорського міського суду Донецької області не є таким, що здійснено належним чином. Згідно частини дев'ятої статті 74 ЦПК України (у редакції, що діяла на момент розгляду справи) учасники повинні бути повідомлені через оголошення у пресі. Повістки судом не направлялися, оголошення в пресі не було зроблено про судові засідання, а територія, на якій проживає ОСОБА_3 була і є не підконтрольна українській владі - тимчасово окупована. Судовий розгляд справи з винесенням остаточного рішення відбулись без участі, без повідомлення, без направлення копій рішень та ухвал третій особі. Вказаним суд першої інстанції позбавив можливості учасників справи захищати свої права та законні інтереси, порушив принцип змагальності сторін, оскільки фактично в справі приймав участь лише позивач.

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2019 року справа призначена до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів частково приймає аргументи, викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

При перегляді рішення суду першої інстанції апеляційний суд вважав, що доводи про неналежне повідомлення відповідача про розгляд справи, що позбавило її права на подання заперечень проти позовних вимог та підтвердження таких заперечень відповідними доказами не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення з огляду на те, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідачу надано можливість заперечувати ті обставини, якими обґрунтовувались позовні вимоги, однак відповідач не спростувала обставин, які були предметом позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком апеляційного суду з таких підстав.

Згідно частини першої статті 158 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення суду першої інстанції) розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна торона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (№ 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що в матеріалах справи наявні конверти, адресовані Оболонським районним судом м. Києва на ім'я ОСОБА_3, які повернуті на адресу суду з причин «не має обміну» (а. с. 93, 143).

Також встановлено, що учасники справи, зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, викликались Краматорським міським судом Донецької області на судові засідання, призначені на 03 червня 2016 року, 14 червня 2016 року, 21 червня 2016 року через розміщення оголошення на сайті суду (Т. № 1 а. с. 152-153, 156, 158, 180-181).

Тобто матеріали справи не містять документів, які б підтверджували, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було належним чином повідомлено про розгляд судом їх справи.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

При зверненні із заявою про перегляд заочного рішення та із апеляційною скаргою ОСОБА_2 вказувала, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи.

Тому доводи суду апеляційної інстанції про те, що аргументи апеляційної скарги про неналежне повідомлення відповідача про розгляд справи, не може бути підставою для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції з огляду на те, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідачу надано можливість заперечувати ті обставини, якими обґрунтовувались позовні вимоги, однак відповідач не спростувала обставин, які були предметом позовних вимог, колегія суддів вважає необґрунтованими. Оскільки пунктом 3 частини третьої статті 376 ЦПК України передбачено обов'язкову підставу для скасування рішення суду першої інстанції.

У частині четвертій статті 411 ЦПК України передбачено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За таких обставин доводи касаційних скарг дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду Донецької області від 05 липня 2018 року ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід задовольнити частково. Оскаржену постанову скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, яка підписана представником ОСОБА_4, та касаційну скаргу ОСОБА_3задовольнити частково.

Постанову апеляційного суду Донецької області від 05 липня 2018 рокускасувати.

Передати справу № 234/8333/16-ц на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова апеляційного суду Донецької області від 05 липня 2018 рокувтрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. М. Коротун

В. І. Крат

В. П.Курило