УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю.О. за участю секретаря судового засідання Ткачук Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню та повернення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню та повернення грошових коштів. Так, 18 квітня 2019 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя було видано судовий наказ по справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ,2009 року народження, та ОСОБА_4 ,2012 року народження, у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 18 березня 2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Вважає, що стягнення аліментів на утримання дітей в зазначеному обсязі суперечить вимогам ст..161 ЦПК України, оскільки відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Отже, діючим законодавством чітко визначено, що необхідною умовою видачі судового наказу є факт того, ще заявляється вимога про стягнення аліментів на двох дітей саме у розмірі 1/3 частки від доходу боржника. На підставі викладеного просив визнати судовий наказ Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 18 квітня 2019 року №264/1787/19 таким, що не підлягає виконанню та повернути йому грошові кошти, які були стягнуті за вказаним судовим наказом на користь ОСОБА_2 .

Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню та повернення коштів, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області від 18 квітня 2019 року на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 18 березня 2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано зокрема якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Отже, виходячи із вимог діючого законодавства, ОСОБА_2 мала звернутись з вимогами про стягнення аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в порядку позовного порядку.

Відповідно до ст.173 ЦПК України суд може визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню. В порядку встановленому ст.ст. 432, 435 цього Кодексу.

Згідно ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок виконання відсутній повністю або частково у зв`язку із його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що судовий наказ від 18 квітня 2019 року було видано судом без урахування вимог діючого законодавства, тому вказаний судовий наказ необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Щодо вимог про повернення грошових коштів, стягнутих з ОСОБА_1 на підставі судового наказу від 18 квітня 2019 року, суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст. 445 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Виходячи із наведеної норми, суд відмовляє заявнику ОСОБА_1 в задоволенні вимог про повернення грошових коштів, що були стягнуті за судовим наказом від 18 квітня 2019 року про стягнення аліментів на утримання дітей.

Керуючись ст.ст.173, 432,445 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню та повернення грошових коштів задовольнити частково.

Визнати судовий наказ, виданий Іллічівським районним судом м.Маріуполя 18 квітня 2019 року в справі №264/1787/19 (провадження №2-н/264/199/2019) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 18 березня 2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, таким, що не підлягає виконанню.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю. О. Матвєєва