КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/8778/1-ц Головуючий у суді першої інстанції: Ларіонова Н.М.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/641/2019 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Панченко М.М., Слюсар Т.А.

при секретарі Маличівській Н.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація», ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк», треті особи: Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в місті Києві, Головне територіальне управління юстиції в місті Києві, Публічне акціонерне товариство «РайффайзенБанк Аваль» про визнання недійсними прилюдних торгів та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Київського апеляційного суду опубліковано в газеті «Голос України» від 03.10.2018 № 185 (6940).

Ухвалою Київського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Волошиної В.М., суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М. від 05 жовтня 2018 року матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація», ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк», треті особи: Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в місті Києві, Головне територіальне управління юстиції в місті Києві, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсними прилюдних торгів та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно прийнято до провадження Київського апеляційного суду.

14 липня 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулася у суд з позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація», ОСОБА_5 та Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк» про визнання недійсними прилюдних торгів від 22.07.2011 з реалізації арештованого нерухомого майна - гаража АДРЕСА_1, яке належить їй ОСОБА_3; протоколу № 1-11097 прилюдних торгів; акт про проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, складений 04.08.2011 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Марченко ОлександромАнатолійовичем; свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів від 29.09.2011 № 420, складеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юзвенко В.О.; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на зазначений гараж та запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно № 54501 в книзі 298-257 від 24.11.2011.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 липня 2011 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрспецреалізація» було проведено прилюдні торги з реалізації належного на праві власності ОСОБА_3 гаража АДРЕСА_1.

Про оспорювані прилюдні торги та про те, що вона уже не є власником спірного гаражу їй стало відомо випадково із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, саме отримавши зазначену інформаційну довідку від 14.04.2016 № 57406179. Вона вважає, що прилюдні торги з реалізації належного їй гаража були проведені з порушенням чинного законодавства.

Договір про підготовку до проведення та проведення оспорюваних прилюдних торгів було укладено з ТОВ «Торговий дім «Укрспецреалізація», яке зобов'язане було її повідомити про дату, час та місце проведення прилюдних торгів, і стартову ціну реалізації майна, але цього не було зробило.

Вважає, що, інформаційне повідомлення має містити повну інформацію щодо опису майна, яке відчужується на торгах з метою надання потенційним покупцям всього обсягу відомостей про відчужуване майно. Звертала увагу суду на те, що в системі реалізації арештованого нерухомого майна відсутня інформація про нерухоме майно та дату проведення прилюдних торгів. Крім того, жодного оголошення в засобах масової інформації про проведення оспорюваних прилюдних торгів не було опубліковано. Так само не було повідомлено учасників торгів про їх проведення у спосіб, передбачений законодавством.

Вказані порушення перешкоджали залученню якомога більшої кількості зацікавлених осіб для створення конкуренції серед покупців, що суттєво могло вплинути на формування ціни.

Стверджувала, що при проведенні оспорюваних прилюдних торгів та при підготовці до їх проведення було порушено вимоги Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 13 лютого 2017 року у позові ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація», ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк», треті особи: Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійними прилюдних торгів та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду позивач ОСОБА_3 подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його необгрунтованість, ухвалення з порушення та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, при недоведеності обставин та неповному з'ясуванні судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи, а висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначала, що ТОВ «Торговий дім «Укрспецреалізація», яке проводило прилюдні торги зобов'язано було повідомити учасників торгів та сторін виконавчого провадження про дату, час місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Але такого повідомлення вона не отримала. Товариство, яке проводило торги було зобов'язано на відповідному веб-сайті розмістити інформацію про нерухоме майно, яке реалізується. А роздруківка із сайту, надана суду представником ОСОБА_5, на її думку, не є належним доказом. У відповідності до абз.3,5 ст. 43 Закону України « Про іпотеку» організатор прилюдних торгів повинен був розмістити в засобах масової інформації інформацію про проведення прилюдних торгів, але така інформація відсутня, що є порушенням визначеного чинним законодавством порядку підготовки до проведення прилюдних торгів та самого їх проведення. Вважає, що оскільки проведення прилюдних торгів відноситься до правочину, то є усі підстави визнати прилюдні торги недійсними, а відтак і усі документи, що були видані у зв'язку з проведенням прилюдних торгів. Просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3, ОСОБА_9 - представник відповідача ОСОБА_5 / а.с. 121- 129 т.2/ зазначав, що рішення суду є законним і обгрунтованим, висновки суду відповідають матеріалам справи та вимогам закону, а викладені в апеляційній скарзі доводи позивача є помилковими, та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. При цьому коротко виклав обставини цієї справи, а також обставини справи та результати розгляду цивільної справи щодо спірного гаражу за позовом ПАТ « Райффайзен Банк Аваль», який був предметом розгляду судів усіх інстанцій. Окрім того, представник відповідача акцентував увагу суду щодо правової позиції ВСУ. Просив апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Позивач ОСОБА_3, відповідачі Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація», ОСОБА_5 та треті особи: Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в місті Києві, Головне територіальне управління юстиції в місті Києві в судові засідання апеляційного суду не з'явились.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог частини 1 статті 44 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ч.1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 120 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку позивача ОСОБА_3, відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація», ОСОБА_5, третіх осіб: Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в місті Києві, Головне територіальне управління юстиції в місті Києві в судові засідання, які про час та місце розгляду справи повідомлені, причину неявки суду не повідомив, такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. До того ж, позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_5 для участі у справі направили своїх представників.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрутованість рішення суду першої інстанції в межа доводів та вимог апеляційної скарги.

За відсутністю правових підстав суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

З такими висновками суду слід погодитись виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону дивлячись на таке.

При ухваленні рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

07 грудня 2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем у справі ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 014/1179/74/295, відповідно до умов якого, банк надав ОСОБА_3 кредит у сумі 44 500,00 дол. США з терміном повернення по 07 грудня 2015 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 07 грудня 2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 було укладено Договір іпотеки майнових прав, за умовами якого в іпотеку банку були передані майнові права на гаражний бокс за Договором № ВОЗ 9-19/5М від 29.11.2005, який повинен був перейти у власність ОСОБА_3 після введення об'єкту будівництва в експлуатацію.

11.05.2010 Шевченківським районним судом м. Чернівці був виданий виконавчий лист № 2-353 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Полтава-Банк» заборгованості у сумі 126 027,40 грн., що був пред'явлений до виконання до ВДВС Печерського РУЮ м. Києва, за яким відкрито виконавче провадження № 25015462.

В межах зазначеного виконавчого провадження 22.07.2011 було проведено прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна. Реалізація проводилася ТОВ «Торговий дім «Укрспецреалізація» згідно Договору №1-11097 від 24.06.2011 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

22.07.2011 проведені прилюдні торги по реалізації майна, що належало на праві власності позивачу у справі - ОСОБА_3, а саме: гаражного боксу АДРЕСА_1; переможцем торгів стала відповідач у справі ОСОБА_5, ціна продажу - 185 580,00 грн.

На підставі протоколу проведення прилюдних торгів від 22.07.2011 № 1-11097, акту державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 04.08.2011 про проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна було проведено реєстрацію права власності на вищевказаний гараж за відповідачем у справі - ОСОБА_5

Згідно з вимогами частин першої та третьої статті 62 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ураховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець.

Умови та порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, на які звернуто стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунки за придбане майно станом на час проведення торгів визначалися Законом № 606-XIVтаТимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення, яке було чинним на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 3.5. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (в редакції, що була чинною на момент призначення та проведення прилюдних торгів) спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 N 43/5, зареєстрованим у Мін'юсті 21.05.2003 за N 388/7709 (зі змінами), на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Оголошення про проведення прилюдних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна, а у випадку проведення повторних торгів - не пізніше семи днів з моменту переоцінки майна. Одночасно ця інформація може бути розміщена в засобах масової інформації. Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 N 43/5 (в редакції, що була чинною на момент призначення та проведення прилюдних торгів) (п.4.1. Положення) передбачено, що до Єдиного реєстру підлягають обов'язковому внесенню відомості про всі прилюдні торги (аукціони) з реалізації арештованого державними виконавцями майна (далі - торги), інформація про майно, що реалізується, та результати проведення прилюдних торгів (аукціону).

Стверджуючи, що ціна продажу не відповідала меті прилюдних торгів, стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів про те, що вартість гаража на момент проведення прилюдних торгів була значно більшою та не відповідала проведеній оцінці.

На підтвердження своїх доводів про те, що ОСОБА_3, як боржник у виконавчому провадженні, не повідомлялась про прилюдні торги, стороною позивача також не надано жодного доказу на підтвердження даної обставини. Тоді як, представником відповідача ПАТ «Полтава-Банк», яке було стягувачем у вказаному виконавчому провадженні, надані суду відповідні повідомлення ТОВ «ТД «Укрспецреалізації» від 05.07.2011 р., згідно якої таке повідомлення також надсилалось і на адресу ОСОБА_3, і на адресу ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві. А відтак в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження порушення п. 3.1.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, на наявність якого стверджує сторона позивача.

Разом з тим сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

З урахуванням встановлених обставин колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позивач не довела порушення своїх прав та інтересів проведенням прилюдних торгів без належного повідомлення її та учасників виконавчого провадження щодо дати, часу та місця їх проведення, а також реалізацією гаражу за заниженою вартістю.

До того ж, слід замітити, що прилюдні торги були проведені 22 липня 2011 року, а з позовом до суду позивач звернулася 14 липня 2016 року, тобто через 5-ть років після проведення прилюдних торгів. А відповідно до листа Печерського РВ ДВС м. Києва від 29.09.2016 за вих. № 1190/4-11 на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 25015462 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського райсуду м. Чернівці від 11.05.2010 у справі № 2-353 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Полтава-Банк» 126 027,4 грн., яке 08.08.2011 завершено. Надати копії документів зі вказаного виконавчого провадження не уявляється можливим в зв'язку з їх знищенням за закінченням терміну зберігання.

Як вбачається з наданих стороною відповідача документів, повідомлення про торги, предметом яких було спірне майно, було розміщено в Системі реалізації конфіскованого та арештованого майна 05.07.2011, зміст інформаційного повідомлення повністю відповідає вимогам п. 3.6. вищезазначеного Положення. В подальшому, повідомлення про результати торгів розміщено було в Системі реалізації конфіскованого та арештованого майна 18.08.2011.

Таким чином, інформація про повідомлення про торги була розміщена у встановленому законом порядку та відповідала встановленій формі.

Посилання представника позивача на те, що в повідомленні про торги, розташованих на офіційному сайті, не зазначено адреса, за якою розташований гараж АДРЕСА_1, що виставлений на прилюдні торги, правильно не прийняті до уваги судом першої інстанції, як належний доказ, оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що прилюдні торги стосувались лише вищевказаного гаражу АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги доводи представника позивача про порушення проведених торгів, які виразились у порушенні Закону України «Про іпотеку», оскільки вони не грунтуюся на законі, враховуючи при цьому правову позицію Верховного суду України, викладену у постанові від 26.11.2014 у справі № 6-174цс14, згідно якої, у разі, коли прилюдні торги з продажу майна проводились на виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, а судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє, то при вирішенні судом питання про наявність чи відсутність порушення встановлених законодавством правил проведення торгів норми Закону України № 898-ІУ «Про іпотеку» до спірних правовідносин не застосовується, а застосовуються загальні норми, що регулюють правовідносини з реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів, - норми Закону України № 606-ХІУ «Про виконавче провадження».

Як вбачається із відзиву на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3, ОСОБА_9 - представник відповідача ОСОБА_5 ( а.с. 121- 129 т.2 інформація учасниками справи не спростована та підтверджена), що спірні прилюдні торги вже були предметом спору у справі № 758/5553/15-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_5, ТОВ «Торговий дім «Укрспецреалізація», Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Публічного акціонерного товариство «Полтава-Банк», про відновлення порушеного права іпотекодержателя за договором іпотеки майнових прав від 07.12.2005 та визнання прилюдних торгів недійсними.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 30.05.2016 у справі №758/5553/15-ц, яке є чинним, у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про відновлення порушеного права як іпотекодержателя за договором іпотеки майнових прав, укладеним 07.12.2005 року між Акціонерним поштово- пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 зобов'язанні Головного територіального управління юстиції у м. Києві внести записи: про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна іпотекою, а також, про визнання недійними прилюдних торгів та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно відмовлено.

Відповідно до Тимчасового положення торги закінчуються підписанням протоколу про результати торгів, який має силу договору.

Відповідно до пункту 6 Тимчасового положення після повного розрахунку переможця прилюдних торгів за придбане майно на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби.

Отже, складання акта про проведення прилюдних торгів є документальним оформленням і підтвердженням проведення прилюдних торгів у відповідності до вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що після проведення прилюдних торгів було складено протокол № 1-11097 прилюдних торгів; акт про проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, складений 04.08.2011 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Марченко Олександром Анатолійовичем; видано свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів від 29.09.2011 № 420, складеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юзвенко В.О.

Оскільки суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав до задоволення позову про визнання прилюдних торгів недійсними, то відсутні і правові підстави щодо визнання недійсними протоколу № 1-11097 прилюдних торгів; акту про проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, складений 04.08.2011 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Марченко ОлександромАнатолійовичем; свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів від 29.09.2011 № 420, складеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юзвенко В.О.; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на зазначений гараж та запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно № 54501 в книзі 298-257 від 24.11.2011, так як вони є похідними від ухваленого рішення про відмову у позові про визнання прилюдних торгів недійсними.

Таким чином, у справі, яка переглядається, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав до задоволення позову.

За таких обставин, всі висновки суду першої інстанції щодо безпідставності заявленого позову повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга позивача не містить, в ході апеляційного розгляду представник позивача також не навів таких обставин, а позивач в судове засідання не з'явилася, направивши свого представника.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 367,374,375,382,384 ЦПК України, колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: