У х в а л а

25 січня 2018 року

м. Київ

справа № 527/608/17

провадження № 61-824ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 28 серпня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року в справі за позовом заступника керівника Кобелянської місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 28 серпня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року.

У порушення вимог пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК заявником у касаційній скарзі невірно зазначено найменування суду, до якого подано касаційну скаргу.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У пункті 1 частини другої статті 36 Глави 5 «Верховний Суд» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

За правилами, встановленими частиною першою статті 391 ЦПК України, касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Оскаржувані судові рішення ухвалені у порядку цивільного судочинства. Судом касаційної інстанції у цивільних справах є Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду. Проте, заявником у порушення зазначених правил адресовано касаційну скаргу до Верховного Суду України.

За таких обставин, відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати касаційну скаргу (у новій редакції), копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, заявником сплачено судовий збір не в повному розмірі.

Розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з вимогою майнового та немайнового характеру.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, ОСОБА_1 до суду першої інстанції подано позовну заяву, яка містила три вимоги немайнового характеру.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2017 року складав 1 600 грн.

Таким чином, розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі за вимогами немайнового характеру становить 9 600 грн (1 600 х 3х 200%). Заявником сплачено лише 3 524 грн, тобто йому необхідно доплатити судовий збір в розмірі 6 076 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційну скаргу оформлено з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 28 серпня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 19 лютого 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик