Номер провадження 2/243/215/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 30 » січня 2019 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Гончарової А.О.,

за участю: секретаря судового засідання Хорхордіної О.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі № 13 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, представник позивача адвокат ОСОБА_2 до Черкаської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Черкаської селищної Ради Словянського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок та приватизовані земельні ділянки, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 25 березня 2017 року помер батько позивача ОСОБА_3, факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть від 27 березня 2017 року серія І-НО № 977359 видане виконкомом Черкаської селищної ради. Після смерті батька фактично прийняв спадщину рідний брат позивача - ОСОБА_4, який помер 03.05.2017 року факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.05.2017 року серія І-НО №977364 видане виконкомом Черкаської селищної ради.

Факт родинних стосунків підтверджується свідоцтвом про народження батька позивача та спадкодавця видане повторно від 09.02.1998 року І-НО №021420 Привільською сільською радою, свідоцтвом про народження позивача від 01.03.1969 року серія VІ-VР№ 1291894 видане Привільською сільською радою, свідоцтвом про одруження позивача від 23.04.1999 року серія I- НО № 035927 видане відділом РАЦС м. Краматорська, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 27.01.2018 року № 2 щодо народження спадкодавця. Мати спадкодавця та позивача ОСОБА_5 відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача.

Позивач спадщину прийняла своєчасно про, що свідчать витяги про реєстрацію в , спадковому реєстрі від 08.09.2017 року №49022108, 49021807 після чого відкрито спадкові справи №61193069, 61192923.

Після смерті спадкодавців залишилось рухоме та нерухоме майно у тому числі приватизована земельна ділянка площею 5.600га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий №:02:000:0129, розташована за адресою: Донецька область, Словянський район Привільська сільська рада яка належить ОСОБА_3 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку від 10.05.2007 року ЯД №134301.

Приватизовані земельні ділянки площею 0.2500га, 0.0092га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий № :03:000:0174, особистого селянського господарства кадастровий № :03:000:0175, розташовані за адресою: Донецька область. Словянський район, с. Привілля, вул. Гагаріна, 11, які належать ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 21.05.1998 року І-ДН№081495.

Житловий будинок розташований за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Привілля вул. Гагаріна б. 11 право власності на який не оформлено, згідно даних до господарського обліку Привільської сільської ради, після обєднання на даний час Черкаської селищної ради, значився за матірю ОСОБА_3, ОСОБА_6 яка померла 03.07.1997 року факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.07.1997 -HO №188492 видане Привільською сільською радою. Після смерті якої спадщину прийняв та частково оформив її син, батько спадкодавця та позивача, вказаний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 16.01.2001 року видане Другою Словянською ДНК реєстровий №17, свідоцтвом про право на спадщину від 10.02.1998 року видане Другою Словянською ДНК реєстровий №90, на житловий будинок отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.02.2017 року у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4, позивач частково оформила спадкові права отримала свідоцтво про на спадщину від 17.05.2018 року реєстровий №328 видане Другою Словянською ДНК на грошовий вклад в КБ «Приватбанк».

На житловий будинок та земельні ділянки Донецька область, Словянський район, с. Привілля, вул. Гагаріна, 6.11, та земельну ділянку кадастровий №:02:000:0129 отримала постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 17.05.2018 року у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця який спадщину прийняв але не встиг оформити свої спадкові права помер.

17.03.2017 року КП «БТІ» виготовлено технічний паспорт на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який побудовано до 05.08.1992 року, тому вказаний житловий будинок на підставі технічного паспорту вважається введеним до експлуатації, самочинно збудовані будівлі та споруди відсутні.

Оскільки рік побудови будинку 1961, господарські будівлі та споруди побудовані також до 05.08.1992 року про що свідчить копія технічного паспорту, додана до позовної заяви, то відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних(садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних будівельні споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 19.03.2013 №95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийня то в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Крім того, п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом Держбуду України 24.05.2001 № 127, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001р.за № 582/5773, не належать до самочинного будівництва індивідуальні ( садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року. Отже, вищезазначений спадковий житловий будинок не можна віднести до категорії самочинних.

За життя спадкодавець не встиг, відповідно до діючого законодавства, зареєструвати своє право власності на вищезазначене нерухоме майно в КП «БТІ», але житловий будинок було зареєстровано у погосподарській книзі, що відповідало ст.227 ЦК УРСР (редакція 1963 року).

Складність у оформленні спадкових прав полягає у тому, що звернувшись до нотаріальної контори, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця.

Просить суд визнати за нею - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування після померлого ОСОБА_4, право приватної власності на: - приватизовану земельну ділянку площею 5.5949га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № :02:000:0129, яка розташована за адресою: Донецька область, Словянський район, Привільська сільська рада;- приватизовану земельну ділянку площею 0.2500га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер № :03:000:0174, яка розташована за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Привілля, вулиця Гагаріна, 11; - приватизовану земельну ділянку площею 0.0092га, з цільовим призначенням для особистого селянського господарства кадастровий номер № :03:000:0175, яка розташована за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Привілля, вулиця Гагаріна, 11; - житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Привілля, вулиця Гагаріна, 11, загальною площею 69,2 кв.м., житловою площею 44,7 кв.м., літня кухня літ. Б, погріб літ. В, гараж літ. Г, сарай літ. Е, сарай літ. Ж, вбиральня л. З, сарай літ. И, сарай літ. К, ворота № 1, огорожа № 2, колодязь № 3, свердловина № 4.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 до судового засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. 17 грудня 2018 року звернулися до суду із Заявою, в якій просять суд розглянути справу без їх участі, та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача - Черкаської селищної Ради Словянського району Донецької області до судового засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

06 грудня 2018 року Черкаський селищний голова ОСОБА_7 направив до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника Черкаської селищної Ради Словянського району Донецької області, не заперечував проти задоволення позову.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, представник позивача адвокат ОСОБА_2 до Черкаської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування, підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у різі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

В судовому засіданні встановлено, що 25.03.2017 помер батько позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.03.2017 року серія І-НО № 977359 видане виконкомом Черкаської селищної ради. Після смерті батька - ОСОБА_3, фактично прийняв спадщину рідний брат позивача - ОСОБА_4, який помер 03.05.2017 року, факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.05.2017 року серія І-НО №977364 видане Виконкомом Черкаської селищної ради.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: - приватизована земельна ділянка площею 5.5949га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № :02:000:0129, яка розташована за адресою: Донецька область, Словянський район, Привільська сільська рада; - приватизована земельна ділянка площею 0.2500га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер № :03:000:0174, яка розташована за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Привілля, вулиця Гагаріна, 11; - приватизована земельна ділянка площею 0.0092га, з цільовим призначенням для особистого селянського господарства кадастровий номер № :03:000:0175, яка розташована за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Привілля, вулиця Гагаріна, 11; - житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Привілля, вулиця Гагаріна, 11, загальною площею 69,2 кв.м., житловою площею 44,7 кв.м., літня кухня літ. Б, погріб літ. В, гараж літ. Г, сарай літ. Е, сарай літ. Ж, вбиральня л. З, сарай літ. И, сарай літ. К, ворота № 1, огорожа № 2, колодязь № 3, свердловина № 4.

Спадщина вважається належною спадкоємцю з часу її прийняття.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Згідно до п.3.1 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно дост.67Закону України «Про нотаріат» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця».

Постановою державного нотаріуса Другої Словянської державної нотаріальної контори Донецької області від 27.02.2017 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла 03.07.1997 року на житловий будинок, розташований в с. Привілля Словянського району, вулиця Гагаріна, під № 11, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний будинок на імя спадкодавця.

Постановами державного нотаріуса Другої Словянської державної нотаріальної контори Донецької області від 17.05.2018 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_4 на: земельну ділянку площею 5.5949га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № :02:000:0129, яка розташована за адресою: Донецька область, Словянський район, Привільська сільська рада; на житловий будинок, розташований в с. Привілля Словянського району, вулиця Гагаріна, під № 11; приватизовану земельну ділянку площею 0.2500га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер № б/н, яка розташована за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Привілля, вулиця Гагаріна, 11, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на імя спадкодавця.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 заведена Другою словянською державною нотаріальною конторою 03.05.2017 року за заявами ОСОБА_1.

Проте, у встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності на вказані обєкти нерухомості, оскільки відсутні документи, які посвідчують право власності на імя спадкодавця.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Вказане також підтверджене і розясненнями, наданими у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обовязки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у вигляді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті1296,1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (а.с.1299ЦК України).

Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно, здійснюється відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України, шляхом визнання прав.

Відповідно до 392ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада.

Умови для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З копії Державного ОСОБА_8 на право приватної власності на землю серії І-ДН № 081495 виданого Привільською радою народних депутатів від 27.11.1996 року, ОСОБА_3 передано у право приватної власності земельну ділянку площею 0,2592га. Земельна ділянка розташована за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Привілля, вул. Гагаріна, 11 із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд і під ведення особистого підсобного господарства.

З копії Державного ОСОБА_8 на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 134301 виданого розпорядженням Голови Словянської районної державної адміністрації№ 638 від 30.11.2006 року, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 5,600 га розташованої на території Привільської сільської ради, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :02:000:0129.

З Довідки № 02-19/1521 від 17.03.2017 виданої Виконкомом Черкаської селищної ради Словянського району Донецької області вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована в с. привілля Словянського району Донецької області по вулиці Гагаріна, будинок № 11, з 1967 року по день її смерті (03.07.1997 року). Сумісно з нею за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 - син; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 - невістка; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 - син. Відомості про власника даного домогосподарства відсутні.

З Довідки № 815-18/0.46/01 від 27.03.2017 року виданої КП «Бюро технічної інвентаризації» вбачається, що обєкт нерухомого майна - будинок, розташований за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Привілля, вулиця Гагаріна, 11, має наступні характеристики: загальна площа 69,2 кв.м., житловою площею 44,7 кв.м., літня кухня літ. Б, погріб літ. В, гараж літ. Г, сарай літ. Е, сарай літ. Ж, вбиральня л. З, сарай літ. И, сарай літ. К, ворота № 1, огорожа № 2, колодязь № 3, свердловина № 4.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті1296,1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Відповідно до п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, який помер 03.05.2017 року, однак її право не визнається, що є, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», правовою підставою звернення до суду, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України.

Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі у позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» її вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 12, 19, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1220, 1270, 1272 суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, представник позивача адвокат ОСОБА_2 до Черкаської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування після померлого ОСОБА_4, право приватної власності на:

- приватизовану земельну ділянку площею 5.5949га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № :02:000:0129, яка розташована за адресою: Донецька область, Словянський район, Привільська сільська рада;

- приватизовану земельну ділянку площею 0.2500га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер № :03:000:0174, яка розташована за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Привілля, вулиця Гагаріна, 11;

- приватизовану земельну ділянку площею 0.0092га, з цільовим призначенням для особистого селянського господарства кадастровий номер № :03:000:0175, яка розташована за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Привілля, вулиця Гагаріна, 11;

- житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Привілля, вулиця Гагаріна, 11, загальною площею 69,2 кв.м., житловою площею 44,7 кв.м., літня кухня літ. Б, погріб літ. В, гараж літ. Г, сарай літ. Е, сарай літ. Ж, вбиральня л. З, сарай літ. И, сарай літ. К, ворота № 1, огорожа № 2, колодязь № 3, свердловина № 4.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 11 лютого 2019 року.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_8