КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

справа № 362/2918/18

провадження № 22-ц/824/9237/2019

12 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Примушку О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 та його представників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відвід колегії суддів Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., Семенюк Т. А. в справі за позовом ОСОБА_1 до Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2019 року,

встановив:

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заявили відвід колегії суддів Кирилюк Г. М., Семенюк Т.А., Рейнарт І.М. з підстав вияви недовіри в зв`язку з допуском до участі у справі на підставі недійсних документів представника відповідача Прокопенка І. І. та підробкою даною колегією суддів процесуального документу - ухвали від 21 червня 2019 року про закінчення процесуальних дій та призначення справи до розгляду, зміст тексту примірника якої в матеріалах справи не відповідає змісту тексту надісланого Київським апеляційним судом ОСОБА_1 , що доводить умисне введення в оману та фальшування судом процесуальних документів.

Представники Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника - Прокопенко І. І. та Мартинюк І.О. проти задоволення відводу заперечували.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

У відповідності до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Зі змісту поданої заяви про відвід колегії суддів не вбачається наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України для відводу суддів, оскільки заявлений відвід ґрунтується на незгоді з процесуальними діями суддів.

За правилами ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Судом встановлено, що створений безпосередньо в автоматизованій системі текст ухвали від 21 червня 2019 року про призначення справи до розгляду було одразу роздруковано, підписано колегією суддів та підшито до матеріалів справи. Вказаний текст ухвали в системі не зберігся.

В подальшому, при виготовленні копій цієї ухвали з системи для надіслання сторонам, помилково було роздруковано попередньо створену чернетку ухвали від 21 червня 2019 року, яка збереглася, проте не була судовим рішенням. При цьому резолютивна частина помилково надісланої чернетки судового рішення повністю відповідала за своїм змістом постановленій судом ухвалі.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 43).

У контексті об`єктивного критерію при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (рішення у справі «Газета «Україна-центр» проти України від 15.10.2010).

З огляду на допущену помилку при надісланні копії ухвали суду про призначення справи до розгляду, суд за участі судді Кирилюк Г.М. не може гарантувати виключення будь-якого сумніву стосовно його об`єктивності та неупередженості під час розгляду даної справи, а тому суддя заявляє самовідвід.

Враховуючи викладене, заява про самовідвід судді Кирилюк Г. М. підлягає задоволенню, а справа - переданню для повторного автоматизованого перерозподілу.

керуючись ст. 36, ч. 3 ст. 40 ЦПК України суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 та його представників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відвід колегії суддів Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., Семенюк Т. А. визнати необґрунтованою.

Самовідвід судді Кирилюк Г. М. задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді