Провадження № 2/235/1344/19
Справа 235/3599/19
19 вересня 2019 року м. Покровськ
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.
за участю секретаря Полуянчик В.В.,
розглянувши у відритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: Головне управління Державної Міграційної Служби в Донецькій області, -

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 13.05.2003 року та свідоцтва про право на спадщину від 07.05.2003 року. З 2003 року за вказаною адресою зареєстровані дочка ОСОБА_3 та онука ОСОБА_2
Відповідач по справі з 2013 року фактично не мешкає в будинку, але залишається зареєстрованою в ньому, забрала свої речі і переїхала мешкати за адресою: АДРЕСА_1 .
Реєстрація відповідача в її будинку порушують її права як власника, оскільки вона сплачує комунальні послуги в більшому розмірі і не має можливості отримати субсидію.
В 2012 році Красноармійським міськрайонним судом Донецької області ОСОБА_3 визнано такою, що втратила право користування жилим приміщенням, за вказаною адресою.
Однак, згідно відповіді начальника СГІРФО Красноармійського ГУ МВС України в Донецькій області зняти з реєстрації ОСОБА_3 на підставі рішення суду не вбачається можливим.
На підставі ч.2 ст.405 ЦК України позивач просить визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом у зв`язку з її відсутністю в місті постійного проживання понад один рік без поважних причин.
Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 3 червня 2019 року відмолено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала клопотання, в якому підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, у встановлений судом строк відзив на позов не подавав.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, його представник в судове засідання не з`явився, надав клопотання в якому зазначив, що у зв`язку із внесенням змін до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» з 04.04.2016 органом реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до Закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Таким чином з 04.04.2016 реєстрація місця проживання не входить до повноважень Державної міграційної служби України, будь-які рішення суду з питань користування житлом ніяким чином не впливає, не може вплинути, та не порушуватиме майбутніх чи наявних прав та інтересів Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області.
Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить їй на підставі договору дарування від 13.05.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Богатовою І.О., зареєстровано в реєстрі за № 2291 та свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 7 травня 2003 року державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори Шиленко С.В., зареєстровано в реєстрі за № 2-215 (а.с.5-6).
Право власності житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстровано за позивачем в бюро технічної інвентаризації м. Красноармійська за свідоцтвом про право на спадщину ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за договором дарування 03.04.2006 року, реєстрова книга № 11 за реєстровим номером 1274 (а.с.17-18).
Згідно домової книги ОСОБА_2 зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 , але фактично не проживають з 2013 року по теперішній час (а.с.7-11).
Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 січня 2012 року ОСОБА_3 визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням у житловому будинку АДРЕСА_1 . Рішення набуло законної сили 24.02.2012р. (а.с.24).

Конституція України у статті 47 закріплює, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи, на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням; про виселення, про визнання особи безвісно відсутньої або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку, інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Згідно абзацу 2 п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 2 березня 2016 року № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Факт відсутності відповідача в місці їх постійного проживання без поважних причин понад один рік підтверджений актом Родинської міської ради Донецької області від 10.05.2019р., згідно якого за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , але фактично за вказаною адресою не проживають з 2013 року по теперішній час (а.с.4).

За таких підстав, суд приходить до висновку, що права позивача порушено відповідачем, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Водночас не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки зняття з реєстрації місця проживання в житлових приміщеннях колишніх членів сім`ї їх власника або інших осіб відповідно до Закону України від 11.12.2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» належить до компетенції органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб.

Це означає, що належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред`явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами.

Таким чином, позовні вимоги щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають.

Згідно п. 2 ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Відповідно до ст.47 Конституції України, ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ст.405 ЦК України, керуючись ст.ст.13, 19, 81, 141, 263-265, 282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування сплаченого судового збору 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Головне управління Державної Міграційної Служби в Донецькій області, м. Маріуполь Донецької області, вулиця Митрополитська, будинок 20, .

Суддя Г.В. Назаренко