№ 468/1219/19-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
У Х В А Л А

( про залишення заяви без руху )

19.09.2019 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та втрату права користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та втрату права користування житловим приміщенням.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З позовної заяви вбачається, що позивач бажає здійснити поділ квартири та автомобіля, які були придбані під час перебування сторін у шлюбі між собою, а також визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою.

Проте позовна заява не містить опису обставин про те, кому належить на праві власності (за ким зареєстрована) спірна квартира станом на час звернення позивача до суду, а також до позовної заяви не додано згідно з вимогами ст. 177 ЦПК України відповідних доказів на підтвердження вказаних відомостей, якими в даному випадку мають бути відомості реєстратора з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки до позову додано відомості про власника вказаного нерухомого майна станом на 26.09.2006 року (відомості з Державного реєстру правочинів) та 31.01.2007 року (дані про реєстрацію права власності Баштанським РБТІ).

Крім того, позовна заява та додані матеріали містять суперечності щодо майна (автомобіля), який підлягає поділу, оскільки в тексті позову зазначено, що сторони мають у власності автомобіль марки «ТJOTA CAMRY» номерний знак НОМЕР_1 , 2004 року випуску, натомість відповідно до даних наявної в матеріалах позову копії свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів на відповідача ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль марки «ТOYOTA CAMRY» номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску.

Також позовна заява не містить викладу обставин про те, у зв`язку з чим позивач бажає визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , враховуючи той факт, що відповідач є власником вказаного житла і тому на підставі ст. 317 ЦПК України має право володіння, користування та розпоряджання своїм майном, та у випадку визнання права власності рішенням суду на вказану квартиру за позивачем право власності на неї відповідача буде залишатися в силі до набрання відповідним рішенням суду законної сили.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно з п.2, 4 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Однак, як вбачається з тексту позовної заяви, ціну позову позивач визначив в розмірі 28 тис. грн, проте зазначена ціна позову суперечить вказаній позивачем у позові вартості квартири, яку вона просить суд виділити їй у власність, в розмірі 140 тис. грн. При цьому, до позовної заяви не додано відомостей про дійсну вартість квартири на час звернення до суду з позовом, яка і має бути зазначена ціною позову в даній справі, та саме із такої ціни позову має визначатись розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання вказаного позову до суду.

Також до позовної заяви не додано доказів на підтвердження зазначеної позивачем вартості автомобіля, який вона бажає виділити у власність відповідачу, вартість якого, за її твердженням, відповідає вартості квартири, яку позивач бажає отримати у власність собі.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За розгляд Баштанським районним судом Миколаївської області цивільних справ судовий збір сплачується за такими реквізитами: отримувач Баштан. УК/ Баштанський район 22030101, код отримувача 37893760, банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), код банку МФО ГУДКСУ 899998, р/р 4026, код класифікації доходів бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

При цьому до позовної заяви не додані документи про сплату судового збору, натомість позивач надала клопотання про звільнення її від сплати судового збору, оскільки вона є малозабезпеченою особою (непрацюючим пенсіонером).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З процитованого вище положення закону вбачається, що суд вправі у виключних випадках звільнити позивача від сплати судового збору і таке звільнення вирішується відповідною ухвалою, яка відповідно до ст. 263 ЦПК України має бути законною та обґрунтованою.

При цьому, єдиною підставою для звільнення сторони від сплати судового збору є її незадовільний майновий стан, який об`єктивно перешкоджає стороні сплатити визначений законом розмір судового збору, інших (ніж незадовільний майновий стан особи) підстав для звільнення від сплати судових витрат законодавством не визначено.

Таким чином, у клопотанні про звільнення від оплати судового збору сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та подати суду відповідні докази.

Натомість з матеріалів заяви вбачається, що позивач є пенсіонером та отримує пенсійні виплати. Також позивач має у спільній сумісній власності нерухоме майно та транспортний засіб (про поділ якого веде мову в позовні заяві), що спростовує її твердження про незадовільний майновий стан. При цьому, позивачем не додано до клопотання доказів на підтвердження факту понесення протягом короткого період часу значних фінансових витрат на лікування, у зв`язку з чим її майновий стан погіршився та став незадовільним.

Вказані обставини не дають судді законних підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення її від сплати судового збору, оскільки позивачем не надано доказів в підтвердження знаходження її в незадовільному майновому стані, який об`єктивно перешкоджає сплатити визначений законом розмір судового збору, що зобов`язує суддю відмовити в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

У зв`язку з цим, в разі, якщо позивач все ж бажає, щоб були одночасно вирішені дві вимоги майнового характеру (про поділ майна та про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням), позивач має сплатити за обидві вимоги судовий збір за вказаними вище реквізитами за ставками, визначеними пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 768, 40 грн. за вимогу про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та 1% від ціни позову за вимогами про поділ майна, але не менше ніж 768,40 грн.

Докази сплати судового збору позивач має надати суду у визначений в ухвалі про залишення позову без руху строк.

За таких обставин, подана позовна заява за своєю формою та змістом не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

У зв`язку з цим, позивач має усунути описані вище недоліки позовної заяви, привівши її зміст у відповідність до вимог ст. 175, 177 ЦПК України та надати належні докази, які підтверджують викладені в позові обставини, а також документи про сплату судового збору за вказаними реквізитами Баштанського районного суду Миколаївської області та у розмірі відповідно до дійсної ціни позову за вимогами про поділ майна і в сумі 768, 40 грн. за вимогу про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

За таких обставин відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 185, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та втрату права користування житловим приміщенням - залишити без руху.

Надати позивачеві десятиденний строк для виправлення вказаних в описовій частині ухвали недоліків, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позову без руху.

Роз`яснити позивачеві, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись неподаною і повернута. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Суддя