Справа № 567/1439/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Войтко А.Г.

за участі представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

в Острозький районний суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини звернулася ОСОБА_3

Позовну заяву позивач аргументує тим, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 27.10.2014 виконавчим комітетом Білашівської сільської ради Острозького району Рівненської області, актовий запис № 03.

Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що дитина знаходиться на її матеріальному утриманні, однак, вона самостійно немає можливості надати для неї належне утримання, достатнє для її віку. Вказує, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має для цього всі можливості, так як за віком та станом здоровя є працездатною особою, має фізичну можливість працювати. Окрім того, вказує, що ОСОБА_2 має періодичний мінливий дохід, оскільки працює на будівництві у приватних осіб та отримує дохід у розмірі 6000-8000 грн. в місяць.

У звязку із вищевказаним просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3000 грн. щомісячного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою від 01.11.2018 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити на підставі обставин зазначених у позовній заяві. Вказала, що оскільки відповідач коштів на утримання дитини не надає, є працездатною особою, офіційно не працевлаштований, але періодично отримує мінливий, нестабільний дохід у звязку з тим, що займається будівельними і ремонтними роботами у приватних осіб, інших дітей та непрацездатних особі немає, має хороший стан здоровя, тому позов підлягає до задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього аліментів, проте у меншому розмірі ніж просить позивач.

З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне.

З свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №098785, встановлено, що 27.10.2014 був зареєстрований шлюбу між ОСОБА_2В, та ОСОБА_5, якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_6. (а.с.8)

Згідно свідоцтва про народження серії І-ГЮ №226022 встановлено, що сторони по справі зазначені батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.10)

Будь-яких заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Суд, розглянувши справу, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, рахує, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є неповнолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Водночас, в судовому засіданні встановлено, що на даний час, позивачка та відповідач разом не проживають, їхня дитина проживає з позивачкою і відповідач грошових коштів на утримання дитини не надає.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках.

Згідно норм ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З позовної заяви встановлено та в судовому засіданні підтверджено, що ОСОБА_2 на час розгляду справи, має нерегулярний, мінливий дохід.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Стаття 184 СК України носить диспозитивний характер і не визначає вичерпного переліку обставин для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, за змістом цієї норми такими обставинами є нерегулярний дохід та будь-які інші обставини, що мають істотне значення, зокрема дані про придбання та утримання боржником майна при відсутності офіційного доходу чи відсутність роботи у боржника тощо.

Згідно ч. 2 ст. СК України, у редакції Закону в редакції Закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні відповідач є працездатною особою, має добрий стан здоровя, інших утриманців не має, має нерегулярний дохід оскільки періодично займається будівельними роботами у приватних осіб.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до досліджених письмових доказів, відповідач позовну вимогу щодо стягнення аліментів на дитину у розмірі 3000 гривень визнає частково, оскільки вказана сума є занадто великою в порівняні із його доходами. Разом з тим малолітня донька, батьками якої є позивач та відповідач, на даний час проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні.

Виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини, суд приходить до висновку, що аліменти з відповідача на утримання ОСОБА_4 слід визначити у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 грн., з 1 липня 1699 грн., з 1 грудня - 1779 грн.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З даного слідує, що 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року становить 813 гривні, з 1 липня - 849,50 гривень, з 1 грудня 889,50 гривень.

При визначенні розміру вказаних аліментів, враховуючи матеріальне становище платника аліментів ОСОБА_2, часткового визнання позовних вимог відповідачем, приймаючи до уваги матеріальне становище позивача, яка хоча немає доходу, хоча зобовязана у рівній частині з чоловіком займатися утриманням неповнолітньої дитини, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 1400 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 18.10.2018, тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Також, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., оскільки позивач була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи викладене, та керуючись ст. 121, 180-182, 184, 185, 191 СК України, ст. 12, 76, 83, 89, 92, 141, 142, 263- 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_3 (адреса реєстрації: с.Дерев'янче, вул.Нова, буд.2 Острозький район Рівненська область, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1400 (одна тисяча чотириста) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 жовтня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір - 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 лютого 2019 року.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_6