ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Херсон

справа № 657/1646/18

провадження № 22-ц/819/459/18

22-ц/819/84/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,
секретарКутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Каланчацького районного суду Херсонської області у складі судді Ковальчук О.В. від 27 вересня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», до ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

У липні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості, зазначаючи, що 05 червня 2009 року сторони уклали договір шляхом заповнення відповідачем заяви, за умовами якого ОСОБА_5 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 500 грн зі сплатою відсотків у розмірі 30 % на рік на суму залишку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, та зобов'язався щомісячно погашати кредит, сплачувати відсотки і комісію у визначених Умовами та Правилами надання банківських послуг розмірах.

Посилаючись на порушення відповідачем умов договору щодо повернення кредитних коштів та щодо сплати процентів за користування ними, позивач просив суд стягнути із ОСОБА_5 заборгованість за кредитними зобов'язаннями станом на 30 квітня 2018 року в сумі 13 443 грн 76 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 672 грн 95 коп., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 8114 грн 44 коп., заборгованості зі сплати пені та комісії у розмірі 3540 грн, штрафу- 500 грн (фіксована частина) та штрафу 616 грн 37 коп. (процентна складова).

Рішенням суду від 27 вересня 2018 року в задоволенні позову відмовлено за пропуском строку позовної давності.

В апеляційний скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову, зазначаючи, що висновки суду щодо застосування до спірних правовідносин позовної давності без врахування строку дії платіжної картки, не відповідають положенням цивільного законодавства та умовам укладеного сторонами кредитного договору.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Рішення суду мотивовано тим, що заява подана позивачем до суду після спливу позовної давності, про застосування якої заявив відповідач.

В процесі розгляду справи суд встановив, що 05 червня 2009 року сторони уклали кредитний договір, за умовами якого банк надав ОСОБА_5 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 500 грн зі сплатою процентів у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

При цьому умови кредитування викладені в заяві-анкеті позичальника про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, довідці (пам'ятці) про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» та Умовами і правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 24.01.2007 року №PR-2007-1247.

Зазначені обставини сторони визнають, спір щодо умов кредитування відсутній.

Разом з тим, наведені вище документи не містять положень про те, що кінцевий термін повернення кредитних коштів відповідає строку дії картки, як про це зазначено у позовній заяві банку.

Натомість, відповідно до пункту 9.12 долучених позивачем до позовної заяви Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Оскільки наведені Умови і правила надання банківських послуг не містили інформації щодо дати їх затвердження, представником банку під час розгляду справи в апеляційному порядку надано відповідний наказ банку та текст Умов і правил надання банківських послуг, які діяли на час укладення сторонами кредитного договору і у яких на відміну від вищенаведеної редакції пункт 9.12 передбачає, що договір діє до моменту належного виконання сторонами зобов'язань.

У обох текстах наданих позивачем Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що погашення кредиту - поповнення карткового рахунку держателя здійснюється шляхом внесення коштів в готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків позичальника на підставі договору.

Строки і порядок погашення кредиту (кредитний ліміт) по кредитних картах із встановленим мінімальним обов'язковим платежем наведені в пам'ятці клієнта (довідці про умови кредитування), яка є невід'ємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами і частину заборгованості по кредиту.

Строк погашення по кредиту за платіжними картами без встановленого мінімального обов'язкового платежу відбувається в такому порядку: строк погашення процентів за кредитом- щомісячно за попередній місяць. Строк погашення кредиту в повному обсязі - не пізніше останнього дня, вказаного у платіжній карті (пункти 5.3, 5.4 Умов).

Відповідно до пункту 5.7 Умов і правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому чи у визначеній банком частині у разі невиконання держателем карти своїх боргових та інших зобов'язань за кредитним договором.

Згідно із наданою позивачем довідкою про умови кредитування у спірних правовідносинах позичальник зобов'язаний погашати кредит шляхом внесення до 25 числа, слідуючого за звітним, щомісячного платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень та не більше залишку заборгованості.

Відповідно до заяви позичальника строк дії кредитного ліміту співпадає із строком дії платіжної карти.

Враховуючи, що по кредитній карті «Універсальна», яка видана банком відповідачеві, встановлений мінімальний обов'язковий платіж у розмірі 50 грн щомісячно, колегія суддів вважає, що кінцевий термін повернення кредиту у спірних правовідносинах підлягає визначенню відповідно до положень наведеного вище пункту 5.3 Умов і правил надання банківських послуг.

Відповідно да наданого банком розрахунку заборгованості останній платіж у рахунок погашення кредиту зроблений ОСОБА_5 27 жовтня 2011 року в сумі 120 гривень.

Згідно довідки, виданої АТ КБ «Приватбанк», строк дії картки НОМЕР_1, який співпадає з номером картки, вказаним у заяві позичальника, за кредитним договором від 05 червня 2009 року - до 30 листопада 2011року.

Як вбачається із наданої банком виписки по особовому рахунку за наведеною вище платіжною картою дії щодо зняття грошових коштів востаннє здійснені позичальником 11 листопада 2011року.

Отже, починаючи з 26 листопада 2011 року (дня, слідуючого за звітним) відповідач допустив прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором, тому у банку виникло право вимагати виконання відповідачем кредитних зобов'язань щодо сплати щомісячних платежів, а отже: і право звернутися до суду за захистом цього права.

Згідно із положеннями статей 256, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом наведених норм початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №14-10цс18.

Таким чином, оскільки умовами укладеного сторонами договору погашення кредиту та сплата відсотків за користування грошовими коштами повинна здійснюватися позичальником частинами до кожного 25 числа місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

З огляду на наведені вище норми матеріального права, умови кредитного договору та встановлені судом обставини справи, колегія суддів вважає, що право пред'явлення вимоги про виконання відповідачем зобов'язання у банку виникло щодо місячних платежів після несплати чергового платежу (27 жовтня 2011 року здійснено останній платіж), а щодо повернення кредиту в повному обсязі - з дня останнього місяця, зазначеного на платіжній карті, тобто з 01 грудня 2011 року.

З вказаним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду в липні 2018 року, тобто після спливу загальної позовної давності у три роки, встановленої статтею 257 ЦК України.

Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволенні заявлених позовних вимог, застосувавши наслідки спливу позовної давності.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, твердження скаржника про отримання відповідачем перевипущеної платіжної карти зі строком дії до останнього дня травня 2015 року не може бути враховано судом, оскільки ОСОБА_5 наведену обставину заперечує, а належних доказів про отримання останнім такої карти банк не надав.

Натомість, у наданому позивачем особовому рахунку за основною платіжною картою НОМЕР_1, виданою на ім'я ОСОБА_5 в червні 2009 року, відсутня інформація щодо перевипуску карти із зазначенням її номера та зазначено, що остання операція здійснена позичальником 11.11.2011 року, тобто в період дії первісно виданої карти.

Не підтверджено належними доказами також посилання позивача на пред'явлення позову в межах трьох років після закінчення строку дії перевипущеної платіжної карти, а саме: 18 травня 2018 року, шляхом передачі позовної заяви та доданих до неї документів поштовому оператору «Меркурій», оскільки надана інформація про відправлення оператором «Меркурій» 18 травня 2018 року на адресу Каланчацького районного суду Херсонської області документів вагою 1 кг не містить підтвердження того, що до складу цих документів входила позовна заява до ОСОБА_5, яка зареєстрована судом 16 липня 2018 року.

Надана представником позивача в суді апеляційної інстанції додаткова інформація з цього приводу не ідентифікує вкладення за будь-якою ознакою і стосується кореспонденції, доставленої в місто Херсон, а не до Каланчацького районного суду Херсонської області.

З огляду на наведене, колегія суддів зробила висновок про те, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 27 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови складено 11 лютого 2019 року

Суддя Л.В. Пузанова