РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року Василівський районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Носика М.А.

секретар судового засідання Кудінова В.І.

за участю: позивачки ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року до Василівського районного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. У позовній заяві зазначено, що за життя матері позивачки - ОСОБА_4 на праві власності належало певне майно, в тому числі - житло АДРЕСА_1 на території Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області. Після смерті матері позивачка не змогла своєчасно прийняти спадщину, як того вимагало чинне законодавство України, не подала до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На підставі складеного ОСОБА_4 заповіту від 28.11.2007 року за №224 позивачка єдиний спадкоємець. Причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини послужив той факт, що ОСОБА_1 проживала з нею в одному місті, надавала їй необхідну допомогу і фактично здійснювала увесь необхідний догляд аж до самої смерті. Окрім того, вона відкрито вступила в управління, володіння і користування майном матері після її смерті. ОСОБА_1 відкрито використовувала житлове приміщення, починаючи з дня її смерті, сплачувала комунальні послуги. За таких умов позивачка була впевнена, що вона за будь-яких обставин вважатиметься спадкоємцем померлої матері і отримає у власність спадкове майно. На теперішній час державний нотаріус відмовляє їй в прийнятті заяви про прийняття спадщини і, відповідно, - в видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, у позивачки є рідний брат ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не заперечує в оформленні спадщини на позивачку.

Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, оскільки вона є єдиним спадкоємцем за заповітом.

Представник відповідача Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, справу просить вирішити на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав у повному обзязі, проти встановлення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини не заперечує.

Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_4.

Померлій ОСОБА_4 на праві власності належало певне майно, в тому числі - житло по АДРЕСА_1, що розташоване на території Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 13.11.2001 року.

На підставі складеного ОСОБА_4 заповіту від 28.11.2007 року за №224 позивачка ОСОБА_1 єдиний спадкоємець за заповітом.

Після смерті матері позивачка своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини послужив той факт, що ОСОБА_1 проживала з матір`ю в с. Маячка, надавала їй необхідну допомогу і фактично здійснювала увесь необхідний догляд аж до смерті матері. Окрім того, позивачка відкрито вступила в управління, володіння і користування майном матері після її смерті. ОСОБА_1 відкрито використовувала житлове приміщення, починаючи з дня її смерті, сплачувала комунальні послуги.

На теперішній час державний нотаріус відмовляє їй в прийнятті заяви про прийняття спадщини і, відповідно, - в видачі свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, у позивачки є рідний брат ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не заперечує в оформленні спадщини на позивачку.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд вважає необхідним встановити позивачці ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки причина пропуску строку є поважною.

Керуючись ст.1272 ч.3 ЦК України, ст.ст.200 ч.3, 263-265 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити:

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик