Справа № 167/383/19 Головуючий у 1 інстанції: Сіліч І. І.
Провадження № 22-ц/802/757/19 Категорія: 50 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л.В., Данилюк В. А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 20 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з 12.10.2003 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який згідно з рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 20.07.2016 року було розірвано. В шлюбі народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає та участі у їх вихованні не бере, а вона, враховуючи її матеріальне становище, не може самостійно забезпечити дітей усім необхідним, оскільки вони часто хворіють.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 20 травня 2019 року позов задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 березня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття, з урахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає дане рішення незаконним та необгрунтованим. Апеляційна скарга обгрунтована тим, що він не заперечує щодо сплати аліментів на утримання дітей, однак не погоджується із визначеним судом розміром. Вказує, що судом не взято до уваги наявність у матеріалах справи доказів на підтвердження зміни його сімейного стану та перебування у нього на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини. Просить змінити рішення суду, зменшивши розмір стягнутих з нього аліментів у користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей до 1300 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Частиною третьою цієї статті визначено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У зв`язку з наведеним розгляд даної справи, ціна позову в якій менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційним судом здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи із такого.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ухвалюватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_7 може сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, визначив їх розмір, врахувавши матеріальне становище сторін, їх сімейний стан, стан здоров`я дітей, фактичні обставини справи, законодавчі норми.

Колегія суддів із даними висновками суду першої інстанції погоджується, оскільки вони відповідають встановленим обставинам, зібраним у справі доказам, нормам матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 20.07.2016 року розірваний.

Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 26.10.2004 року, серії НОМЕР_2 від 23.11.2010 року.

Діти сторін проживають з матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою Копачівської сільської ради від 14 березня 2019 року № 93 і чого відповідач не заперечує.

Матеріали справи містять довідки Рожищенської амбулаторії загальної практики сімейної медицини №1, відповідно до яких встановлено, що діти знаходяться на диспансерному обліку в Рожищенській АЗПСМ №1 - ОСОБА_4 , 2010 року народження з діагнозом: аденоїдна вегетація носоглотки, астелоневротичний синдром та ОСОБА_3 , 2004 року народження з діагнозом: анатомічний дефект кінцівки (а.с.5, 6). Діти регулярно проходять медичні огляди у лікарів та потребують постійного лікування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини другої статті 27 Конвенції про права дитини батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2 027,00 грн, з 1 липня - 2 118,00 грн., а з 1 грудня - 2 218,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач не відноситься до категорії непрацездатних осіб, на обліку в службі зайнятості як безробітний не перебуває. Відповідач не позбавлений обов`язку утримувати спільних з позивачкою неповнолітніх дітей, його бажання чи небажання працювати не є тією обставиною, яка враховується при стягненні аліментів на утримання дітей.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи засади цивільного судочинства, а саме справедливість та добросовісність, колегія суддів доходить висновку, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів відповідає вищезазначеним вимогам.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач вдруге одружився та від цього шлюбу в нього народилася ще одна дитина, вже враховані судом першої інстанції при частковому задоволенні позову, а тому не заслуговують на увагу.

Також колегія суддів вважає вірним висновок суду щодо розміру присуджених аліментів з огляду на обставини даної справи, особливостей стану здоров`я неповнолітніх дітей, які потребують більшого догляду, витрат на їх утриманні і розвиток, що є важливими підставами для захисту інтересів дітей у їх життєдіяльності, збереження достойного рівня життя.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам та доказам по справі в їх сукупності і присуджений ним розмір аліментів відповідає засадам розумності, справедливості та виваженості.

Доводи відповідача, що він не в змозі сплачувати аліменти у визначених судом розмірах, не підтверджуються належними доказами.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 369, 375, 381? 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 20 травня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді