ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/753/19 р.
2/622/347/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2019 року смт Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Чернової О.В.,

за участі секретаря Вишневської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до державного підприємства «Івашківський спиртзавод», про стягнення заборгованості по заробітній платі з компенсацією втраченої її частини у зв`язку з інфляцією, та середнього заробітку за весь період затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державного підприємства «Івашківський спиртзавод» про стягнення заборгованості по заробітній платі з компенсацією втраченої її частини у зв`язку з інфляцією та зобов`язання виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на те, що з 11.12.2014 року по 02.02.2017 року він працював в Державному підприємстві «Івашківський спиртзавод» займаючи посаду оператора котельні. За період з червня 2015 року по лютий 2017 заробітну плату він не отримував, тому вимушений був звільнитися за згодою сторін. При звільненні та до теперішнього часу ані розрахунку, ані заробітної плати за весь період роботи не отримав. У зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі з компенсацією втраченої її частини у зв`язку з інфляцією та зобов`язати виплатити середній заробіток за час затримки виплати остаточного розрахунку при звільненні за весь період невиплати по день фактичного розрахунку.

Позивач у судове засідання не з`явилася, просила розглядати справу за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала суду витребувані докази та письмове клопотання про проведення розгляду справи без її присутності.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, що є в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у період з 11.12.2014 року по 02.02.2017 року перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Івашківський спиртзавод», 02.02.2017 року позивача було звільнено з займаної посади на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.7- 8).

Відповідно до довідки Державного підприємства «Івашківський спиртзавод», розрахункових листів, за період роботи з червня 2015 року по лютий 2017 року ОСОБА_1 нараховано заробітну плату та компенсацію втраченої її частини у зв`язку з інфляцією у сумі 23226 (двадцять три тисячі двісті двадцять шість) гривень 35 копійок за вирахуванням обов`язкових платежів, внесків та зборів, з яких 18559 (вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 12 копійок - заборгованість по заробітній платі, та 4667 (чотири тисячі шістсот шістдесят сім) гривень 23 копійки - компенсація втраченої заробітної плати у зв`язку з інфляцією. (а.с.50,51).

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 24 Закону України «Про відпустки» передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені сумі мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Як зазначено у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року та у пункті 2 постанови № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив, при цьому сума, яка підлягає стягненню, визначається без утримання прибуткового податку й інших обов`язкових платежів.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі, та компенсація втраченої її частини у зв`язку з інфляцією, в розмірі 23226 (двадцять три тисячі двісті двадцять шість) гривень 35 копійок за вирахуванням обов`язкових платежів, внесків та зборів, з яких 18559 (вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 12 копійок - заборгованість по заробітній платі, та 4667 (чотири тисячі шістсот шістдесят сім) гривень 23 копійки - компенсація втраченої заробітної плати у зв`язку з інфляцією.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (частина п`ята статті 19 у редакції, яка була чинною на час існування спірних правовідносин) дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати.

Аналіз норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Порушення процедури про банкрутство роботодавця не може свідчити про відсутність вини роботодавця в невиплаті працівникові належних коштів і не є підставою для звільнення роботодавця від обов`язку сплатити зазначені кошти.

Розрахунок середнього заробітку проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 р., із відповідними змінами та доповненнями (надалі Порядок).

Згідно п.2 зазначеного Порядку обчислення середньої заробітної плати провадиться виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Зазначеним Порядком передбачено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до наказу ДП «Івашківський спиртзавод» №321-к від 11.12.2014 року ОСОБА_1 було встановлено робочій день в годинах, у зв`язку із чим для розрахунку середнього заробітку останньої має враховуватися середньогодинна заробітна плата та число робочих годин.

Згідно довідок ДП «Івашківський спиртзавод» середньогодинна заробітна плата із розрахунку за два останніх повних відпрацьованих місяця ОСОБА_1 становить 47 грн. 33 коп, час затримки невиплати заробітної плати з лютого 2017 року по 19.09.2019 року складає 650 годин.

Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позов в цій частині та стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку з моменту звільнення 02.02.2017 року до постановлення судового рішення, тобто до 19.09.2019 року, за 650 робочих годин, виходячи із даних про середньогодинну заробітну плату в розмірі 47 грн. 33 коп. у зв`язку з чим сума, яка підлягає стягненню в порядку ст. 117 КЗпП України, складає 30764 грн. 50 коп. (47,33 грн. х 650 годин = 30764,50 грн.).

Таким чином, відповідачем були порушені права позивача, передбачені ст. ст. 116, 117 КЗпП України, за захистом яких він звернувся до суду, тому суд вважає необхідним позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із невиплаченої заробітної плати з компенсацією втраченої її частини у зв`язку з інфляцією в розмірі 23226 (двадцять три тисячі двісті двадцять шість) гривень 35 копійок за вирахуванням обов`язкових платежів, внесків та зборів, з яких 18559 (вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 12 копійок - заборгованість по заробітній платі, та 4667 (чотири тисячі шістсот шістдесят сім) гривень 23 копійки - компенсація втраченої заробітної плати у зв`язку з інфляцією. Стягнути з Державного підприємства «Івашківський спиртзавод» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 30764 (тридцять тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 50 копійок, за вирахуванням обов`язкових платежів, внесків та зборів

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 47, 116, 117 КЗпП України, ст. ст. 5, 12, 13, 76, 81, 141, 209, 211, 247, 258, 264, 265, 268 ЦПК України, Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р., суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Івашківський спиртзавод» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі з компенсацією втраченої її частини у зв`язку з інфляцією в розмірі 23226 (двадцять три тисячі двісті двадцять шість) гривень 35 копійок за вирахуванням обов`язкових платежів, внесків та зборів, з яких 18559 (вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 12 копійок - заборгованість по заробітній платі, та 4667 (чотири тисячі шістсот шістдесят сім) гривень 23 копійки - компенсація втраченої заробітної плати у зв`язку з інфляцією.

Стягнути з Державного підприємства «Івашківський спиртзавод» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 30764 (тридцять тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 50 копійок, за вирахуванням обов`язкових платежів, внесків та зборів.

Стягнути з Державного підприємства «Івашківський спиртзавод» на користь держави судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ДП «Івашківський спиртзавод», , адреса: 62211, Харківська область, Золочівський район, с. Івашки.

Повний текст рішення виготовлено 20.09.2019 року.

Суддя О. В.Чернова