Постанова

Іменем України

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 522/16765/18

провадження № 61-12008св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Одеського апеляційного суду, у складі судді Кравець Ю. І., від 22 травня 2019 року.

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси, у складі судді Бойчука А. Ю., від 29 листопада 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.

Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції

У березні 2019 року ОСОБА_1 оскаржив рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2018 року в апеляційному порядку.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2018 року залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали, у зв`язку з тим, що апеляційна скарга була подана після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України, а наведені заявником причини недотримання процесуального строку передбаченого на апеляційне оскарження визнано неповажними, при цьому заявником не було надано доказів оплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 травня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у справі, апеляційний суд вказав, що апеляційну скаргу заявник подав з пропуском встановленого законом процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду, а наведені заявником підстави для поновлення причини процесуального строку, передбаченого на апеляційне оскарження, є неповажними.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У червні 2019 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 22 травня 2019 року, а справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, що відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у справі, суд апеляційної інстанції належним чином не врахував доводи заявника про те, що повний текст оскарженого рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2018 року заявник отримав лише у лютому 2019 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

18 липня 2019 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

28 серпня 2019 року ухвалою Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_1 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Одеського апеляційного суду від 22 травня 2019 року призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Відзиву на касаційну скаргу не подано

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що 29 листопада 2018 року Приморським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Сторони були присутні у судовому засіданні під час проголошення вказаного судового рішення.

Вказане судове рішення містить відмітку про те, що повний текст судового рішення буде складено протягом десяти днів (а.с. 99).

11 січня 2019 року сторонам у справі було направлено копію рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2018 року, яку ОСОБА_1 отримано не було (а.с. 108, 109).

За правилами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

27 лютого 2019 року представник заявника отримав повний текст рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2018 року (а.с. 107).

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції було зареєстровано в апеляційному суді 13 березня 2019 року (а.с. 113-118).

Апеляційна скарга містить клопотання про поновлення процесуального строку, передбаченого ЦПК України, на апеляційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Положеннями частини третьої статті 185 ЦПК України визначено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За частиною третьою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Право на апеляційне оскарження судового рішення напряму залежить від своєчасності отримання рішення суду першої інстанції, тобто поновлення строків є можливим з підстав несвоєчасності отримання рішення (ухвали, постанови) суду.

При обчисленні процесуальних строків суду слід враховувати всі обставини справи.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке право повинне бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

За правилами статті 272 ЦПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.

У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.

За заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Матеріали справи свідчать, що копію рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2018 року було направлено на адресу заявника 11 січня 2019 року, хоча супровідний лист датований 29 листопада 2018 року. Вказана поштова кореспонденція повернулась до місцевого суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 104, 108).

Розглядаючи апеляційну скаргу заявника, апеляційний суд не взяв до уваги дати, які містяться на супровідному листі, рекомендованому повідомленні про вручення поштового направлення, не врахував, що фактичне вручення копії оскарженого судового рішення відбулося 27 лютого 2019 року та не взяв до уваги, що невчасне отримання копії судового рішення унеможливили дотримання заявником строків, передбачених ЦПК України для звернення із апеляційною скаргою.

Так, ОСОБА_1 у заяві, поданій до апеляційного суду на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 19 квітня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху, зазначав, що адреса його реєстрації - АДРЕСА_1 , не є місцем його проживання, оскільки за цією адресою знаходиться оперативне командування «Південь» і це є звичайним місцем реєстрації військовослужбовців, які проходять військову службу у вказаному оперативному командуванні. Матеріали справи не містять доказів того, що позивача за місцем його реєстрації повідомляли про надходження на його ім`я будь-якої кореспонденції, як і не спростовано твердження ОСОБА_1 про те, що він відмовлявся від отримання кореспонденції.

Копія рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2018 року на адресу позивача судом першої інстанції була надіслана з порушенням строків, передбачених ЦПК України, і, крім того, кореспонденція повернулася з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 108, конверт).

Водночас приписи ЦПК України не дозволяють дійти висновку, що повернення кореспонденції суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування учасника справи. Повернення кореспонденції суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду (постанова Великої Палати Верховного Суду № 14-507цс18, справа № 752/11896/17).

Крім того, заявник подав апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного тексту оскарженого рішення місцевого суду, а саме 13 березня 2019 року.

Таким чином, зважаючи на зазначені обставини, апеляційний суд, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , дійшов передчасних та суперечливих висновків про неповажність підстав для поновлення процесуального строку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голднер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року, серія A № 18 , п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та дотримуватися пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герен проти Франції» від 29 липня 1998 року, § 37, рішення у справі Мельник проти України від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).

Крім того, у рішенні у справі «Воловік проти України» від 6 грудня 2007 року, заява № 15123/03, Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (рішення у справі «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» від 26 липня 2005 року, заява № 39199/98, п. 62).

Враховуючи викладене, ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі не може вважатися законною та обґрунтованою.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, коли суд не дослідив зібрані у справі докази.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 402, 406, 411, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Одеського апеляційного суду від 22 травня 2019 року скасувати, справу передати на розгляд суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

СуддіА. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська