Справа №461/4345/19
Провадження №2/461/1037/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

19 вересня 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Пелех О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрованого: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ), за участю третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва № НОМЕР_5 на право власності на квартиру, договору про визначення часток у спільній сумісній власності від 06.08.2009 року, договору купівлі-продажу 1/3 частки квартири від 30.11.2009 року № 2110, на праві сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі, зокрема зареєстрований відповідач ОСОБА_2 Стверджує, що відповідач у вказаній квартирі не проживає понад один рік, не приймає участі в утриманні квартири, комунальні послуги не оплачує, матеріальної допомоги на утримання квартири не надає, що позбавляє позивача можливості отримати пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг, до квартири не з`являється. Зазначила, що відповідач постійно проживає за межами України, зокрема у Канаді, точної адреси місця його проживання членам сім`ї не відомо. Відтак, проживання відповідача порушує її право власності на дану квартиру, оскільки позбавляє можливості в повній мірі використовувати об`єкт права власності. Просить позов задоволити.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подала клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Крім цього, згідно ч.11 ст.128 ЦПК України виклик відповідача до суду був здійснений через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Галицького районного суду м.Львова). Відповідач не подала відзиву, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без його участі до суду не надходило.

У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, через кацнелярію суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали клопотання, в яких просили розгляд справи проводити за їх відсутності.

Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.ст.280-282 ЦПК України.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру НОМЕР_5 , виданого 07.02.1977 року Виконавчим комітетом Львівської міської ради.

Відповідно до договору про визначення часток у спільній сумісній власності від 06.08.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Журомською М.В., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить по 1/3 частки права спільної часткової власності на вищевказану квартиру.

Відповідно до договору купівлі-продажу 1/3 частки квартир від 13.11.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Журомською М.В., ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_4 купила 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Вказані обставини також підтверджуються Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168973718 від 03.06.2019 року.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописки №783 від 30.05.2019 року, виданої ЛКП «Княже місто» у вищевказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно актів про проживаючих осіб в житловому приміщенні від 22.07.2019 року, 17.10.2018 року та від 16.05.2019 року, складеного представниками обслуговуючої організації ЛКП «Княже місто», ОСОБА_2 не проживає в житловому приміщенні понад п`ять років, що також підтверджують сусіди.

Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.

Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу УРСР визначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член, сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позивач є власником вищевказаної квартири, відповідач у спірному жилому приміщенні не проживає понад п`ять років, добровільно знятись з реєстрації за вказаною адресою не бажає, чим чинить позивачу перешкоди у користуванні власністю. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Окрім цього, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.16, 319, 321, 379, 391, 405 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 8-14, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрованого: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ), за участю третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Зубачик Н.Б.