_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/389/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання - Белінська Ганна Сергіївна,

за участю представника заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 та його представника адвоката Прищепа Олександра Анатолійовича;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ), про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

09.09.2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк 6 місяців, яким визначити тимчасові обмежування його прав відносно заявника для можливості вирішення питання щодо розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 09.09.2019 року провадження по справі відкрито.

11.09.2019 року заінтересованою особою ОСОБА_2 до суду подано заперечення на заяву про видачу обмежувального припису.

11.09.2019 року заявником ОСОБА_3 подано до суду клопотання про допит свідків.

13.09.2019 року заявником ОСОБА_3 до суду подано додаткові докази на підтвердження заявлених вимог.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримали та просять їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та його представник адвокат Прищепа О.А. в судовому засіданні заперечували проти задоволення вимог ОСОБА_3 та просять в задоволенні заяви відмовити.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В своїй заяві ОСОБА_3 посилається на те, що з 2014 року по серпень 2019 року вона та ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому заявник вказує, що ОСОБА_2 з 19.01.2019 року погрожував застосуванням фізичного насильства аж до вбивства, залякує криміналітетом, постійно вчиняє сварки в присутності сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому завдається шкода психологічному здоров`ю, також пише СМС з погрозами та образами заявниці та її батькам. З 14.08.2019 року заявник з матір`ю шість разів викликали поліцію 102 та писали заяви до Таїровського ВП, 03.09.2019 року був виписаний терміновий обмежувальний припис. 27.08.2019 року в присутності дільничного інспектора в телефонній розмові на гучній мові ОСОБА_2 принижував заявницю та погрожував їй, внаслідок чого у ОСОБА_3 піднявся тиск і була викликана швидка допомога, оскільки заявник є гіпертоніком з інвалідністю 2-ї групи. Заявник ОСОБА_3 зазначає, що існує реальна загроза її життю та здоров`ю, вона боїться залишатись з сином в квартирі одна, боїться виходити на прогулянки з сином на вулицю, бо впевнена, що ОСОБА_2 помститься їй за виклик поліції. Також заявниця боїться за життя її батьків, оскільки ОСОБА_2 погрожував їм розправою.

В судовому засіданні представник уточнила, що просить встановити обмеження передбачені ч.2 п.п.1 та 4 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме заборони перебувати в квартирі та заборони наближатися на 300 м до квартири.

В запереченні ОСОБА_2 посилається на те, що після 7 років сімейного життя протягом останніх 6 місяців шлюбні відносини між ними поступово погіршились через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Під час вирішення питання про розлучення, спілкування з дитиною, поділу майна між ОСОБА_2 та батьками ОСОБА_3 , а потім і самою ОСОБА_3 виник спір щодо прав ОСОБА_2 після розлучення, в процесі чого і виникали суперечки, але ні про які факти домашнього насильства не може й бути мови. При цьому ОСОБА_2 зазначає, що на теперішній час в суді розглядаються справи про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Також заінтересована особа ОСОБА_2 вказує, що докази заявника є неналежними та такими, що не підтверджують конкретних фактів вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства у будь-якій формі.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

В ході судового розгляду встановлено, що заявник ОСОБА_3 та заінтересована особа ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_3 , виданого повторно 14.08.2019 року. На теперішній час сімейні стосунки не підтримуються, в суді перебувають цивільні справи про розірвання шлюбу та поділ майна.

На підтвердження заявлених вимог ОСОБА_3 суду надано:

- копію термінового заборонного припису стосовно кривдника від 03.09.2019 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 за місцем мешкання відносно гр. ОСОБА_3 нецензурно висловлювався, здійснював психологічний вплив;

- копію супровідного листа виклику бригади невідкладної медичної допомоги Клініки Святої Катерини від 28.08.2019 року. Попередній діагноз пацієнта ОСОБА_3 : неускладений гіпертонічний криз по церебральному типу ГБ ІІ ст.;

- копію заяви ОСОБА_1 начальнику Таїровського РВ ГУМВС України м. Одеси від 27.08.2019 року щодо вчинення її зятем ОСОБА_2 психологічного насильства відносно її доньки ОСОБА_3 ;

- копію заяви ОСОБА_1 начальнику Таїровського РВ ГУМВС України м. Одеси від 02.09.2019 року щодо вчинення її зятем ОСОБА_2 психологічного насильства відносно її доньки ОСОБА_3 ;

- копії талонів-повідомлень від 15.08.2019 року та 29.08.2019 року щодо прийняття Черговою частиною Таїровського РВ ГУМВС України м. Одеси заяв від ОСОБА_1 ;

- роздруківку переписки через Viber між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , датована 13.08.2019 року;

- копію заяви ОСОБА_5 начальнику Таїровського РВ ГУМВС України м. Одеси від 03.09.2019 року щодо вчинення ОСОБА_2 психологічного насильства відносно її куми ОСОБА_3 ;

- копію заяви ОСОБА_6 начальнику Таїровського РВ ГУМВС України м. Одеси від 02.09.2019 року щодо вчинення ОСОБА_2 психологічного насильства відносно її сестри ОСОБА_3 ;

- роздруківку переписки через Viber між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , датована 27.08.2019-29.08.2019 року;

- диск з відеозаписом трьох телефонних розмов на гучній мові між заявником ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- копії відповідей Таїровського РВ ГУМВС України м. Одеси на адресу ОСОБА_1 щодо того, що її звернення були розглянуті згідно ЗУ "Про звернення громадян".

На підтвердження заперечень ОСОБА_2 суду надано:

- копії супровідних листів до матеріалів за зверненнями ОСОБА_1 до поліції, з яких вбачається, що у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку з цим внесення відповідної інформації до ЄРДР, матеріали направляються для їх розгляду згідно Закону України «Про звернення громадян» або ж в порядку, визначеному Розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 03.09.2019 року, заповнений через самокопіювальний папір;

- копію позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності, яку подано 05.09.2019 року до Київського районного суду м. Одеси.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до п. 3 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому відповідно до вимог Закону ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_3 , її мати ОСОБА_1 та подруги звернулись з заявами до Таїровського ВП Київського ВП ГУ НП в Одеській області з приводу скандалів з ОСОБА_2 та психологічного насильства з його боку.

Проте, стороною ОСОБА_3 не надано доказів щодо внесення до Єдиного державного реєстру якихось випадків вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо неї та факту притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ознаками ст. 173-2 КУпАП.

На думку суду, не заслуговують на увагу надані у якості доказу копії талонів-повідомлень від 15.08.2019 року та 29.08.2019 року, оскільки з вказаних копій не вбачається, яких саме заяв вони стосуються, а також наслідки таких звернень.

Надані до заяви ОСОБА_3 докази підтверджують наявність між подружжям ОСОБА_7 конфліктних стосунків, в тому числі з приводу поділу майна, що є предметом розгляду іншої справи.При цьому учасниками справи не оспорюється факт того, що багато спірних питань між ними виникло саме з приводу поділу спільного майна, а саме квартири АДРЕСА_4 .

Доводи сторони ОСОБА_3 щодо того, що ОСОБА_2 погрожував застосуванням фізичного насильства аж до вбивства, залякує криміналітетом, постійно вчиняє сварки в присутності сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому завдається шкода психологічному здоров`ю, належними та допустимими в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України доказами не підтверджені.

Судом досліджені відеозаписи трьох телефонних розмов на гучній мові між заявником ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , з яких вбачається, що ОСОБА_2 при спілкуванні зі своєю дружиною використовує нецензурну лайку, постійно ображає особисто її та її матір, вимагає відсутності вдома матері заявниці, коли він має намір прийти.

З роздруківки телефонної переписки через Viber також вбачається використання ОСОБА_2 нецензурної лексики та образи.

При цьому в ході судового розгляду встановлено та не оспорювалось учасниками справи, що заінтересована особа ОСОБА_2 після конфлікту з викликом поліції добровільно зібрав свої речі та покинув квартиру. В подальшому до спірної квартири він не приходив, терміновий заборонний припис від 03.09.2019 року не порушував.

Окрім того, в судовому засіданні мати заявника ОСОБА_3 ОСОБА_1 підтвердила, що телефонна переписки через Viber мала місце один раз та більше не повторювалась.

За таких обставин, суд вважає не доведеним факт вчинення психологічного насильства ОСОБА_2 , оскільки належними та допустимими доказами не підтверджено, що словесні образи, виказані ОСОБА_2 в телефонній розмові та в переписці викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Керуючись 259, 265, 350-5 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 Овідіопольський район АДРЕСА_3 ), про видачу обмежувального припису - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Васильків О. В.