КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/189/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Іванченка М.М., Музичко С.Г.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом приватного підприємства «Птоломей» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Яровенко Н.О., -

встановила:

У серпні 2017 року ПП «Птоломей» звернулось до суду з названим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між підприємством та ОСОБА_1 17 січня 2011 року укладені договір купівлі-продажу майна та договір купівлі-продажу транспортних засобів.

Відповідач порушив строки оплати, у зв'язку із чим підприємство просить стягнути суму основної заборгованості в розмірі 467 684 грн 44 коп., інфляційні втрати в розмірі 377 682 грн 86 коп., пеню у розмірі 61 170 грн 56 коп., 3 % річних у розмірі 35 018 грн 67 коп. за договором купівлі-продажу майна від 17 січня 2011 року, та суму основної заборгованості в розмірі 2 436 грн 16 коп., інфляційні втрати в розмірі 31 487 грн 91 коп. за договором купівлі-продажу транспортних засобів від 17 січня 2011 року.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного підприємства «Птоломей» суму основної заборгованості в розмірі 467 684 грн 44 коп., інфляційні втрати в розмірі 377 682 грн. 86 коп., пеню в розмірі 61 170 грн 56 коп., 3% річних в розмірі 35 018 грн 67 коп. за договором купівлі-продажу майна від 17 січня 2011 року та суму основної заборгованості в розмірі 2 436 грн 16 коп., інфляційні втрати в розмірі 31 487 грн 91 коп. за договором купівлі-продажу транспортних засобів від 17 січня 2011 року, а всього: 975 480 грн 60 коп.

Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції. Зазначає, що зарахування відповідачем сум погашення ним основного боргу в рахунок сплати пені, неустойки, втрат від інфляції є неправомірними, оскільки договорами така черговість зарахування платежів не передбачена.

В судовому засіданні представник ПП «Птоломей» проти апеляційної скарги заперечив.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності факту порушення відповідачем договірних зобов'язань в частині оплати вартості майна.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 17 січня 2011 року між ПП «Птоломей» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу майна.

Згідно п. 1.5. договору продаж майна вчинено за 578 527 грн 46 коп.

Відповідно до п. 2.1. розрахунки за придбане нерухоме майно здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахунку суми на поточний рахунок продавця, вказаний в даному договорі. Покупець зобов'язаний не пізніше 31 травня цього року оплатити вартість майна.

Згідно п. 4.1.1. у разі порушення терміну оплати за придбане майно покупець сплачує продавцю пеню.

Актом приймання-передачі майна від 17 січня 2011 року, ПП «Птоломей» передав, а ОСОБА_1 прийняв майно по договору купівлі-продажу.

27 травня 2014 року між ПП «Птоломей» та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін до договору купівлі-продажу майна від 17 січня 2011 року, за умовами якого сторони продовжили строк кінцевої оплати майна до 31 серпня 2014 року.

Крім того, 17 січня 2011 року між ПП «Птоломей» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу транспортних засобів.

Згідно п. 1.5. договору продаж майна вчинено за 65 261 грн 24 коп.

Актом приймання-передачі майна від 17 січня 2011 року, ПП «Птоломей» передав, а ОСОБА_1 прийняв майно по договору купівлі-продажу транспортних засобів.

27 травня 2014 року між сторонами укладений договір про внесення змін до договору купівлі-продажу транспортних засобів від 17 січня 2011 року, за умовами якого сторони додали до договору пункт 10, згідно якого розрахунки за придбане майно здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахунку суми на поточний рахунок продавця, вказаний у договорі. Покупець зобов'язаний не пізніше 31 серпня 2014 року оплатити вартість майна.

Обґрунтовуючи позов, ПП «Птоломей» зазначило, що відповідач порушив строки оплати.

Перша оплата за договором купівлі-продажу майна відбулась 24 січня 2014 року на суму 527 грн 46 коп. Другу оплату здійснено 09 січня 2015 року на суму 170 000 грн 00 коп. Останній платіж на суму 50 000 грн 00 коп. здійснено 30 грудня 2015 року. Інших платежів відповідачем не здійснено.

За договором купівлі-продажу транспортних засобів відповідач здійснив дві оплати: 24 січня 2014 року на суму 261 грн 24 коп., та 01 грудня 2015 року на суму 65 000 грн 00 коп.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Сума оплати за договором купівлі-продажу майна від 17 січня 2011 року становить 578 527 грн 46 коп.

Сума оплати за договором купівлі-продажу транспортних засобів від 17 січня 2011 року становить 65 261 грн 24 коп.

Договорами встановлено кінцевий строк оплати: 31 серпня 2014 року.

Встановлено, що на виконання договору купівлі-продажу майна від 17 січня 2011 року відповідач всього сплатив 220 527 грн 46 коп., з яких: 24 січня 2014 року - 527 грн 46 коп.; 09 січня 2015 року - 170 000 грн 00 коп.; 30 грудня 2015 року - 50 000 грн 00 коп.

На виконання умов договору купівлі-продажу транспортних засобів від 17 січня 2011 року відповідачем здійснено повну оплату у розмірі 65 261 грн 24 коп., з яких: 24 січня 2014 року - 261 грн 24 коп., 10 грудня 2015 року - 65 000 грн 00 коп.

Отже за договором купівлі-продажу транспортних засобів від 17 січня 2011 року відповідач сплатив повну вартість, визначену п. 1.5. договору.

Підстав для зарахування оплат в порядку черговості, та стягнення з відповідача інфляційних втрат немає, оскільки договором не передбачена черговість погашення заборгованості та відповідальність за несвоєчасну оплату.

Таким чином відповідач має грошове зобов'язання перед позивачем за договором купівлі-продажу майна від 17 січня 2011 року, з урахуванням здійснених оплат, в розмірі 358 000 грн 00 коп., а тому, крім недоплаченої суми боргу, також має сплатити на користь позивача інфляційні втрати за період з 07 вересня 2014 року по 31 липня 2017 року в розмірі 331 596 грн 42 коп., 3 % річних за період з 01 вересня 2014 року до 31 липня 2017 року в розмірі 31 308 грн 00 коп., та пеню в межах річного строку позовної давності в розмірі 94 933 грн 47 коп.

Протилежні висновки суду є помилковими.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріальногоправа.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду від 15 січня 2018 року постановлено з неповним з'ясування обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

В порядку розподілу судових витрат, з ОСОБА_1 на користь ПП «Птоломей» підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 12 237 грн 57 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов приватного підприємства «Птоломей» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь приватного підприємства «Птоломей» () заборгованість за договором купівлі-продажу майна від 17 січня 2011 року в розмірі 358 000 грн 00 коп., 3% річних в розмірі 31 308 грн 00 коп., інфляційне збільшення боргу в розмірі 331 596 грн 42 коп., пеню за період з 16 серпня 2016 року по 31 липня 2017 року в розмірі 94 933 грн 47 коп.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь приватного підприємства «Птоломей» () судовий збір в розмірі 12 237 грн 57 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 05 лютого 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: М.М. Іванченко

С.Г. Музичко