Справа № 699/571/17
Номер провадження № 2/699/19/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2019 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів ОСОБА_2 ,

представника Стеблівської селищної ради Царенко Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , правонаступниками якого є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Стеблівської селищної ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом і просила усунути перешкоди в користуванні нею земельною ділянкою площею 0,20 га по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві постійного користування належить земельна ділянка площею 0,60 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 0,40 га, на якій розміщене її будинковолодіння по АДРЕСА_2 площею 0,20 га по АДРЕСА_2 , яку незаконно використовує відповідач для власних потреб.

Ухвалами суду від 06.12.2017 року та від 14.02.2018 року витребувані докази (а.с. 37-38, 53-55).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому ухвалою суду від 06.04.2018 року провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_3 (а.с.68-69).

Ухвалою суду від 08.10.2018 року поновлено провадження у справі (а.с.74).

Ухвалою суду від 08.10.2018 року витребувано у Корсунь-Шевченківській державній нотаріальній конторі відомості про те, чи заведена спадкова справа, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Шендерівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області та хто із спадкоємців прийняв спадщину. Витребувано у Стеблівській селищній раді довідку про те, хто постійно проживав з ОСОБА_3 на час його смерті (а.с.75-76).

Ухвалою суду від 25.10.2018 року витребувано у приватного нотаріуса Митрофанової Л.П. копію спадкової справи №102/2018, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Шендерівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області та хто із спадкоємців прийняв спадщину (а.с.85-83).

Ухвалою суду від 10.01.2019 року залучено до участі правонаступників померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає в с.Шендерівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований та проживає в с.Шендерівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (а.с.115-116).

Ухвалою суду від 05.07.2019 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Стеблівську селищну раду.

Представником відповідачів адвокатом Перебийніс С.В. поданий відзив на позов, у задоволенні якого остання просить відмовити (а.с.144-146).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні, викладеним у позові. Зазначила, що через вказані обставини не може приватизувати належну їй земельну ділянку. Фактично вона використовує земельну ділянку площею 0,40 га, а решту 0,20 га займає відповідач.

Представник позивача адвокат Хомік С.Г., який приймав участь у судових засіданнях 06.12.2017 року, 14.02.2018 року, позов підтримав та пояснив, що спірна земельна ділянка знаходиться по АДРЕСА_1 0,20 га та надана в користування згідно рішення зборів колгоспників. Відповідач межує із спірною земельною ділянкою і самовільно захопив 0,20 га, якими має користуватися позивач. Факт самовільного використання відповідачем вказаної земельної ділянки підтверджується актом Стеблівської селищної ради.

Представник відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - адвокат Перебийніс С.В. позов не визнала та пояснила, що відповідач ОСОБА_3 був власником домоволодіння по АДРЕСА_4 . Крім цього, він мав у користуванні додаткову земельну ділянку площею 0,10 га, яка надана рішенням зборів колгоспників. Зазначила, що пропущений строк позовної давності, оскільки між сторонами спір триває понад тридцять років. Розбіжності в площі земельної ділянки нічим не підтверджується.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час, місце розгляду справи була повідомлена вчасно шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання та в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала (а.с.123, 141, 155, 202, 241, 222).

Представник третьої особи Стеблівської селищної ради Царенко Ю.Ю. вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки межі спірної земельної ділянки в натурі органом місцевого самоврядування не визначені, а тому неможливо зробити висновок про місце її розташування, а також про можливе накладення земельних ділянок одна на одну.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, третьої особи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним відмовити у задоволенні позову.

В суді встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.08.2010 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_5 (а.с.3). На а.с.5 міститься копія плану земельної ділянки за вказаною адресою, але не зазначені її розміри.

Вулицю Дзержинського в с.Шендерівка Корсунь-Шевченківського району перейменовано на вулицю Підліщанська, що підтверджується рішенням Шендерівської сільської ради від 18.11.2015 року (а.с.169).

Згідно архівного витягу протоколу №4 загальних зборів колгоспників колгоспу ім.Дзержинського від 24.06.1989 року ОСОБА_1 наділено земельний участок до 0,60 га та 0,10 га в тимчасове користування (а.с.9).

Згідно довідки, виданої виконкомом сільської ради с.Шендерівка (а.с.12) за ОСОБА_1 згідно земельно-облікових документів закріплено 0,60 га.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Стеблівської селищної ради 23.02.2017 року №141 відповідно до книги погосподарського обліку №3 станом на 01.06.1989 року за домоволодінням ОСОБА_1 обліковується 0,60 га землі. Відповідно до книги погосподарського обліку №5 станом на 01.01.2017 року за домоволодінням ОСОБА_1 обліковується 0,60 га землі (а.с.12, 198).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Стеблівської селищної ради від 15.03.2017 року №20/02-25 (а.с.29) ОСОБА_3 після смерті матері ОСОБА_7 перейшла в користування земельна ділянка площею 0,53 га.

Згідно договору купівлі-продажу від 07.05.1979 року ОСОБА_3 купив у ОСОБА_8 житловий будинок в с.Шендерівка, який розташований на земельній ділянці площею, 0,44 га (а.с.30).

Згідно довідки, виданої архівним сектором Корсунь-Шевченківської РДА від 12.06.2017 року (а.с.31) ОСОБА_3 наділено в тимчасове користування присадибну ділянку площею 0,10 га.

Згідно довідки виданої Шендерівською сільською радою від 31.10.2016 року №660 за домоволодінням ОСОБА_3 обліковується земельна ділянка площею 0,9700 га по АДРЕСА_4 . Земельна ділянка приватизована (рішення сесії сільської ради від 26.12.1996 року №6-6), державний акт не видавався (а.с.27, 28).

ОСОБА_3 є власником житлового будинку по АДРЕСА_6 (а.с.28).

Ухвалою суду від 06.12.2017 року витребувано у Стеблівській селищній раді графічний план нормативного розташування і фактичного використання земельних ділянок сторін (а.с.37-38, 53-55). Вказані ухвали виконані частково, оскільки зазначені площі земельних ділянок без зазначення місця розташування, фактичного використання (а.с.48-50, 62-63).

Згідно записів погосподарських книг за домоволодінням позивача обліковується земельна ділянка площею 0,60 га, за домоволодінням відповідача обліковується земельна ділянка площею 0,97 га (а.с.174-194). Вказане також підтверджується довідками Стеблівської селищної ради від 12.03.2018 року, 19.04.2019 року (а.с.61, 195-196), в яких також зазначено, що встановити кількість земельних ділянок та їхню адресу неможливо, оскільки в земельнокадастровій книзі обліковується загальна площа користування.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, тому ухвалою від 10.01.2019 року залучено до участі правонаступників померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає в с.Шендерівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований та проживає в с.Шендерівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (а.с.65, 115-116). Представником відповідачів поданий відзив на позов, у задоволенні якого просить відмовити (а.с.144-146).

Згідно ч.1,2 ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами відповідно ч.1 ст.79 ЗК України

Згідно ч.1,4,12 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно ч.3 ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Згідно ст.106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а)визнання прав; б)відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в)визнання угоди недійсною; г)визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ)відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст.193 ЗК України та Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до змісту ст. 55 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року № 858-IV встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

При цьому суд виходить з положень ст.11 ЦК про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків.

До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб`єктам цивільного права.

Суд повинен встановити факт порушення особистих прав позивача - фізичної особи, які підлягають захисту в судовому порядку в обраний ним спосіб.

Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належить, зокрема припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Враховуючи вище викладене, а саме, що за ОСОБА_1 обліковується земельна ділянка площею 0,60 га в с.Шендерівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, за відповідачем ОСОБА_3 , правонаступниками якого є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обліковується земельна ділянка площею 0,97 га в с.Шендерівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, межі вказаних земельних ділянок не визначені, їхня адреса та кількість не встановлена, що унеможливлює зробити висновок про те чи існує накладення земельних ділянок одна на одну з технічної точки зору, провести, при необхідності, інструментальні дослідження та зробити висновок чи дійсно відповідачі самовільно використовують земельну ділянку позивача.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем належними і допустимими доказами не доведено у суті факт порушення її права.

При цьому суд звертає увагу на те, що протягом усього часу розгляду справи, неодноразово відкладаючи судові засідання, позивачці пояснювалася необхідність пред`явити суду технічну документацію щодо розташування спірної земельної ділянки, однак останньою вказані дії суду були проігноровані.

Крім того, суд критично оцінює висновки, які маються в акті Стеблівської селищної ради від 02.06.2017 року (а.с.10-11), як такі, що не можуть бути прийняті як доказ у справі, оскільки вони не містять точних даних щодо визначення площі земельної ділянки, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру, а також присвоєного їй кадастрового номера. З вказаних підстав суд відкидає вказаний доказ позивача.

Щодо застосування позовної давності, про що заявлено стороною відповідачів, суд зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, що закріплено у ст.256 ЦК України.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України), Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ч.1 ст.258 ЦК України).

Згідно ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В ст.268 ЦК України міститься перелік вимог, на які позовна давність не поширюється. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що Законом можуть бути встановлені також інші вимоги, на які не поширюється позовна давність.

В даній справі предметом позову є усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

В листі Верховного Суду України від 01.07.2013 року «Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» зазначено, що власник майна вправі звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (негаторний позов).

Позовна давність до вимог про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном не застосовується, оскільки порушення прав триває у часі. Якщо ж на момент подання негаторного позову воно припинилося, то підстав для його задоволення немає.

Оскільки позивачем поданий до суду негаторний позов, тому підстав для задоволення клопотання про застосування строку позовної давності немає.

Судові витрати зі сплати судового збору суд залишає за позивачем відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , правонаступниками якого є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Стеблівської селищної ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути поданою до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд протягом 30 днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 18.09.2019 року.

Суддя Свитка С.Л.