Справа №443/1720/18
Провадження №2/443/518/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 лютого 2019 року м. Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді Коліщук З.М., з участю секретаря Шальвіри І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаної територіальної громади про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Позивач ОСОБА_1, звернулась в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька-Куцериба ОСОБА_3, котрий помер 28 лютого 2000 року, право на земельну частку (пай) розміром 2,51 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, яке належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0154536.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 1996 року померла її мати-Куцериб ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої увійшов житловий будинок з надвірними спорудами, що по вул. Сагайдачного, 149 в с. Бориничі Жидачівського району Львівської області, а також право на земельну частку (пай) розміром 2,51 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, яке належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0153911. На випадок своєї смерті ОСОБА_5 заповіту не склала, відповідно спадкування відбувалось за законом та її батько-Куцериб В.М. вказану спадщину прийняв шляхом вступу у володіння спадковим майном, однак своїх спадкових прав у встановленому законом порядку не оформив. 28 лютого 2000 року помер її батько - ОСОБА_6. Ще за життя батько розпорядився належним йому майном та правами, склавши заповіт, згідно із яким все заповів їй. Спадщина померлого складається: із успадкованого померлим права на земельну частку розміром 2,51 умовних кадастрових гектари. Відтак, вона звернулась з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6, проте отримала відмову у видачі такого, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частк (пай) на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області. Вказана відмова позбавляє її можливості належним чином реалізувати волю спадкодавця та свої права, а тому змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача адвокат ОСОБА_7 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Жидачівського району Львівської області подав заяву про розгляд справи в його відсутності, оскільки позовні вимоги визнає та не заперечує проти визнання за позивачем цілісно права власності на спадкове майно.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 19 вересня 1996 року, в с. Бориничі Жидачівського району Львівської області, у віці 62 роки, померла ОСОБА_5, про що 21 вересня 1996 року складено відповідний запис №39 та Чорнострівською сільською радою Жидачівського району Львівської області, від 21 вересня 1996 року, видано свідоцтво про смерть серії І-СГ №053640 (арк. справи 11).

Спадщина відкрилася в цей же день, 19 вересня 1996 року відповідноі до вимог статті 525 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин).

Судом встановлено, що до складу спадщини померлого ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 1,70 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Чорноостівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, яке належало померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку(пай) серія ЛВ №015911 ( арк. справи13).

Відповідно до частини 1 та 2 статті 524 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

У судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою №147, яка видана виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради від 26 лютого 2018 року, що у Чорноострівській сільській раді заповіт від ОСОБА_5 не посвідчувався. Також з вказаної довідки вбачається, що до дня смерті і на день смерті спадкодавця разом з ним проживав та був зареєстрована її чоловік ОСОБА_6 (арк. справи 12).

При вищевказаних обставинах, відповідно до норм статей 529, 549 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв чоловік спадкодавця-Куцериб В.М., оскільки як спадкоємець першої черги фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, хоча юридично своїх прав не оформляв.

Разом з тим, судом встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 28 лютого 2000 року, в віці 70 років, помер ОСОБА_6, про що 01 березня 2000 року зроблено відповідний запис за №6 та Жидачівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, від 13 липня 2018 року, повторно видано свідоцтво про смерть серії І-СГ №510572 (арк. справи 15).

Спадщина відкрилася в цей же день, 28 лютого 2000 року відповідно до вимог статті 525 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) та складається з права на земельну частку (пай) розміром 2,51 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, яке померлий фактично успадкував після смерті дружини-Куцериб ОСОБА_4 та яке належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0153911.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 524 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до статті 534 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

З наявної в матеріалах справи копії заповіту від 10 грудня 1996 року, вбачається, що ОСОБА_8 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: "все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що мені буде належати на день моєї смерті, і на що я за законом матиму право заповідаю своїй дочці ОСОБА_1". Судом встановлено, що на день смерті заповідача заповіт не змінений та не скасований (арк. справи 17).

Окрім того, факт вищевказаного заповіту підтверджується долученим до матеріалів справи Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №25750876 від 24.12.2010 року та довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Жидачівського району Львівської області від 02 серпня 2018 року. (арк. справи 16,18).

При вищевказаних обставинах, відповідноі до норм статей 534, 549 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла ОСОБА_1, оскільки як спадкоємець за заповітом фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Разом з тим, згідно із постановою завідувача Жидачівською державною нотаріальною конторою №611/01-11 від 05 жовтня 2018 року ОСОБА_9 встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смертіїї батька-Куцериба В.М., котрий помер 28 лютого 2000 року, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України 'Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно із ст.ст. 81,126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, враховуючи те, що позивач оформити право на спадкове майно, в нотаріальному порядку не має можливості у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; відповідач позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані у справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд дішов висновку, що позов є обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після смертіїї батька-Куцериба ОСОБА_3, котрий помер 28 лютого 2000 року, право на земельну частку (пай) розміром 2,51 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, яке померлий фактично успадкував після смерті дружини-Куцериб ОСОБА_4 та яке належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0153911.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а разі проголошення лише вступної та резолютивної частини або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: 88015, м. Ужгород, вул. Заньковецької, 95/11, паспорт серія ВО №842589.

Відповідач: ОСОБА_2 міська рада Жидачівського району Львівської області, місце знаходження: 81750, м. Ходорів, вул. Грушевського, 38, Жидачівського району, Львівської області, код ЄДРПОУ: 26269449

Суддя З.М.Коліщук