КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/1838/2019 ё Доповідач у ІІ інст. Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Журби С.О., Приходька К.П.,

за участі секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2017 року у справі за позовом Бориспільської міської ради до ОСОБА_2 про внесення змін до договору оренди землі,

УСТАНОВИВ:

у грудні 2016 року позивач - Бориспільська міська рада звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання додаткового договору до договору оренди землі по АДРЕСА_2 від 24.12.2008 укладеним.

В ході судового розгляду позивачем було уточнено позовні вимоги, відповідно до яких позивач просив суд: внести зміни до договору оренди землі від 24 грудня 2008 року, укладеного між міською радою та приватним підприємцем ОСОБА_2, на земельну ділянку площею 0,7060 га під об'єктом незавершеного будівництва (будівництво виробничо-складських приміщень по АДРЕСА_1 (землі промисловості)) кадастровий номер НОМЕР_1, а саме: слова «приватний підприємець ОСОБА_2» читати як «громадянин ОСОБА_2» у всіх відмінках, а також стягнути понесені ними судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1378 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.12.2008 року між міською радою та відповідачем, який на той час був фізичною особою-підприємцем, укладено договір оренди землі на земельну ділянку площею 0,7060 га під об'єктом незавершеного будівництва (будівництво виробничо-складських приміщень по АДРЕСА_1 (землі промисловості)) кадастровий номер НОМЕР_1.

29.02.2016 р. відповідач звернувся до Бориспільської міської ради з проханням розірвати договір оренди землі, у зв'язку з тим, що знятий з реєстрації, як ФОП. Враховуючи дане звернення, 26.05.2016 р. Бориспільською міською радою було прийняте рішення № 698-9-7 «Про внесення змін до договору оренди землі від 24 грудня 2008 року, укладеного між сторонами». Зазначили, що вказане рішення із пропозицією внести відповідні зміни до договору оренди землі та проектом додаткового договору було направлено на адресу відповідача, однак від відповідача жодної реакції на дану пропозицію не послідкувало.

У подальшому, з претензією до відповідача було надіслано проект додаткового договору про внесення змін до договору оренди землі. Однак, відповідач у передбачений законом двадцятиденний строк після одержання договору не надав жодних заперечень, не надіслав протоколу розбіжностей та жодним чином не відреагував на зазначену претензію. Позивач зазначає, що у відповідності до ст. 73 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідач повинен був укласти додатковий договір до договору оренди земельної ділянки від 24.12.2008 р. А тому, на підставі ст.ст. 525,626,651,652 ЦК, Бориспільська міська рада просила суд позов задовольнити.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2017 року позов задоволено. Внесено зміни до Договору оренди землі від 24 грудня 2008 року, укладеного між Бориспільською міською радою та приватним підприємцем ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,706 га під об'єктом незавершеного будівництва (будівництво виробничо-складських приміщень по АДРЕСА_1 (землі промисловості)) кадастровий номер НОМЕР_1, а саме: слова «приватний підприємець ОСОБА_2» читати як «громадянин ОСОБА_2» у всіх відмінках.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Бориспільської міської ради Київської області понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм процесуального та матеріального права, неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, та ухвалити нове рішення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що відповідно до постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.02.2018 року, розірвано договір купівлі-продажу державного майна - об'єкту незавершеного будівництва «База КБУ-22», що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 від 08.01.2013 року № 4-НБ-ЗД, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області та ОСОБА_2 Згідно вказаного судового рішення ОСОБА_2 не є власником майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, а тому укладення додаткової угоди до договору оренди землі на його думку є неможливим. Вважає, що судом першої інстанції не враховано положення чт 141 Земельного кодексу України, відповідно до яких, підставами припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 24.12.2008 року між Бориспільською міською радою та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі на земельну ділянку площею 0,7060 га під об'єктом незавершеного будівництва (будівництво виробничо-складських приміщень по АДРЕСА_1 (землі промисловості)) кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с.8-10).

29.02.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Бориспільської міської ради із заявою про розірвання договору оренди землі у зв'язку з зняттям його з реєстрації, як фізичної особи - підприємця, що також вбачається зі змісту листа-відповіді «Про розгляд заяви щодо розірвання та укладення договорів оренди землі» від 17.03.2016 №13-06-985, підписаного міським головою ФедорчукомА.С. та адресованому ОСОБА_2 з пропозицією внести зміни до договорів оренди землі від 24.03.2008 року, зокрема земельної ділянки площею 0,7060 га по АДРЕСА_1 (а.с.11).

Відповідно до інформації, розміщеної на сайті Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 02.10.2015 року дійсно припинив підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець, внаслідок чого його знято з реєстрації у ДПІ Дарницького району ГУ ДФС у м.Києві (а.с.23-25).

26.05.2016 Бориспільською міською радою на сесії міської ради було розглянуто заяву відповідача, та відповідно до пропозиції постійної комісії міської ради з питань індивідуального будівництва, та землекористування, ст. 30 Закону України «Про оренду землі», ст.12 Земельного кодексу України, пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», було прийняте рішення № 698-9-УІІ «Про внесення змін до договору оренди землі від 24 грудня 2008 року, укладеного між міською радою та приватним підприємцем ОСОБА_2, на оренду земельної ділянки площею 0,7060 га (кадастровий номер НОМЕР_2) під об'єктами незавершеного будівництва (будівництво виробничо-складських приміщень) по АДРЕСА_1». ( а.с.13)

02.07.2016 року на адресу відповідача було направлено вказане рішення, пропозицію внести відповідні зміни до договору оренди землі та проект додаткового договору( а.с.14-16).

Однак, як стверджує, позивач, відповідач у передбачений законом двадцятиденний строк після одержання договору не надав жодних заперечень, не надіслав жодного протоколу розбіжностей та жодним чином не відреагував на зазначену претензію. Будь-яких заперечень з приводу ухваленого рішення Бориспільської міської ради, а також доказів щодо його оскарження та скасування, відповідачем надано не було

Крім того, відповідачем не надано також доказів укладення додаткового договору, або протоколу розбіжностей на пропозицію про внесення змін до договору оренди землі, та не зазначено джерел їх здобуття.

Задовольняючи позовні вимоги Бориспільської міської ради, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач ухиляється від внесення змін (укладення додаткового договору) до договору оренди земельної ділянки від 24.12.2008 року, а вимоги позивача спрямовані на досягнення ефективного захисту його порушених прав та ґрунтуються на вимогах ст. ст. 651, 652 ЦК України.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з статтею 30 Закону України "Про оренду землі"зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до статті 651 ЦК Українизміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як вбачається з п. 47 Договору оренди землі, укладеного між сторонами, перехід права власності на орендовану земельну ділянку, а також реорганізація приватного підприємця - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до відповідного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (частина восьма статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

У разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (виключення з відповідного реєстру) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки остання не перестає існувати; фізична особа-підприємець відповідає за її зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Відтак, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою як її права, так і обов'язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

З огляду на вказане, після припинення підприємницької діяльності до ОСОБА_2, як до фізичної особи, перейшли усі права і обов'язки за Договором оренди землі від 24.12.2008 року.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неможливості укладення між сторонами додаткової угоди у зв'язку з розірванням договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва, укладеного між ОСОБА_2 та Регіональним відділенням Фонду державного майна України, оскільки зазначені обставини виникли на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2018 року, тобто після ухвалення оспорюваного заочного рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач ТаргонійД.О.

Судді: Журба С.О.

Приходько К.П.