ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6143/19 Справа № 202/4934/18 Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря Синенка Є.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

ОСОБА_1 ,

на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 березня 2019 року про зупинення провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а:

16 серпня 2018 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою, зацікавлені особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення юридичного факту загибелі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , при виконанні обов`язку військової служби 12 серпня 2014 року у районі м. Вуглегірськ Бахмутського району Донецької області України внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 серпня 2018 року відкрито провадження та призначено судове засідання на 20 вересня 2018 року.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 березня 2019 року відкладено судове засідання на 28 травня 2019 року о 09 год. 00 хв.

У відповідності до умов Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року направлено судове доручення до компетентного органу Російської Федерації щодо вручення ОСОБА_3 повідомлення про час та місце судового засідання.

Провадження у справі на час виконання судового доручення про надання правової допомоги зупинено. Зазначено, що ухвала суду в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку, в іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала суду мотивована тим, що є необхідність направити судове доручення через Міністерство юстиції України для вручення компетентному органу Російської Федерації виклик (повідомлення) про день судового розгляду згідно умов Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ратифікованої із застереженнями Законом України N 240/94-ВР від 10 листопада 1994 року.

Оскільки до вручення виклику до суду зацікавленій особі Російська Федерація в порядку виконання судового доручення про надання правової допомоги до компетентного органу іноземної держави розгляд справи є об`єктивно неможливий, оскільки в іншому випадку буде порушений принцип відкритості судового розгляду, що є складовою частиною права на справедливий суд, тому суд прийшов до висновку про необхідність зупинення провадження у справі згідно п. 8 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на вказану ухвалу, в частині зупинення провадження, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що Російська Федерація визначена у даній справі як заінтересована особа не виступає із вимогами як сторона чи третя особа у справі позовного провадження. Статтею 1 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, на яку посилається суд першої інстанції, визначені суб`єкти, які можуть брати участь у правовідносинах, врегульованих зазначеним міжнародним правовим актом. До таких суб`єктів належать громадяни та юридичні особи кожної із країн-учасниць, а також інші особи, що проживають на їх території. Російська Федерація є державою, тобто особливим суб`єктом права, тому по відношенню до неї положення зазначеної Конвенції не застосовуються, крім того представництво Російської Федерації є на території України, місце якого загальновідоме.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 42 ЦПК України регламентовано склад учасників справи, зокрема, у справах окремого провадження учасниками справи є заявник, інші заінтересовані особи (ч. 3 ст. 42 ЦПК).

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Як вірно зазначено судом першої інстанції ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи (ч.1 ст.8 ЦПК України).

Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вправі розглянути справу у відсутність учасника справи виключно за умов належного повідомлення останнього про час та місце розгляду справи.

Частиною 1 ст. 79 ЗУ «Про міжнародне приватне право» передбачено, що пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Вказана норма визначає імунітет від пред`явлення позову до іноземної держави та залучення її до участі у справі як третьої особи. Натомість, у даному випадку Російська Федерація бере участь як заінтересована особа у справі окремого провадження, а не виступає із вимогами як сторона чи третя особа у справі позовного провадження.

Незважаючи на вищевикладене, суд першої інстанції правомірно врахував те, що необхідною передумовою справедливого судового розгляду, дотримання принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін є належне повідомлення про судовий процес учасників справи, в тому числі заінтересовану особу.

Згідно з частиною 1 ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 8 ч. 1 ст. 252 цього Кодексу, - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, суд першої інстанції, щоб не порушувати строки розгляду справи, правомірно зупинив провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, оскільки для виконання судового доручення може знадобитись значний час.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не вірно обраний спосіб повідомлення заінтересованої особи Російської Федерації шляхом направлення судового доручення, проте предметом апеляційного перегляду є питання доцільності зупинення провадження, яке суд зупинив відповідно до вимог діючого процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала залишенню без змін, у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л.Демченко М.О.Макаров