Провадження №: 4-с/752/106/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик Анжеліки Сергіївни про відкриття виконавчого провадження, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

у листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просила визнати незаконною постанову про відкриття виконавчого провадження № 56917107 від 20.08.2018 року державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик А.С. та скасувати вказану постанову.

В обґрунтування своїх вимог вказала на те, що на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12.09.2016 року за виконавчим листом № 752/11822/15-ц від 17.05.2017 року за заявою про примусове виконання рішення суду ОСОБА_2 старшим державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Бортніком В.В. відкрито виконавче провадження № 54144813.

Постановою державного виконавця Бортніка В.В. від 03.11.2017 року у виконавчому провадженні № 54144813 на неї накладено штраф у вказаному виконавчому провадженні у розмірі 3 400,00 грн.

Постановою № 56917107 від 20.08.2018 року державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик А.С. відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови від 03.11..2017 року.

09.11.2018 року нею отримано примірник постанови № 56917107 від 20.08.2018 року.

Зазначила, що винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 56917107 від 20.08.2018 рокує незаконним, оскільки постанова державного виконавця не містить належного обґрунтування та порушено порядок накладення штрафу.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26.11.2018 року відкрито провадження у даній справі.

28.01.2019 року заявник подала до суду уточнену скаргу, в котрій зазначила про те, що вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки порушує права та інтереси боржника у виконавчому провадженні, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Зауважила, що постанова від 20.08.2018 року про відкриття виконавчого провадження № 56917107 оформлена державним виконавцем у порушення п. 2, п. 4 ч. 7 Інструкції, оскільки не відповідає формі, змісту, не містить обґрунтованого мотиву рішення, зазначення у резолютивній частині прийнятого ним рішення та строку і порядку оскарження постанови, а лише зазначено розмір штрафу, дані боржника та норму закону щодо оскарження постанови у загальному порядку. До того ж, оскаржувана постанова не скріплена печаткою Окрім того, строк пред`явлення до виконання постанови про накладення штрафу три місяці з дня винесення постанови, тобто строк пред`явлення до виконання постанови про накладення штрафу минув ще 03.02.2018 року. У порушення п.п. 1, 2 та 3 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» на адресу боржника від державного виконавця не було надіслано на наступний робочий день рекомендованим листом з повідомленням про вручення примірник постанови про відкриття виконавчого провадження № 56917107 (а.с. 31-35).

Заявник в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що вимоги скарги підтримує та просить її задовольнити.

Представник Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заінтересована особа до суду заперечення проти скарги не подала.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бортніка В.В. від 10.08.2017 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 752/11822/15-ц, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 17.05.2017 року, відкрито виконавче провадження № 541448013.

Постановою від 03.11.2017 року старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бортніка В.В. на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 3 400,00 грн. у зв`язку з тим, що рішення суду боржником не виконано (а.с. 49-50).

Постановою державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик А.С. про відкриття виконавчого провадження від 20.08.2018 року відкрито виконавче провадження № 56917107 з примусового виконання постанови старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бортніка В.В. від 03.11.2017 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 3 400,00 грн.(а.с. 47-48).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

1-1) судові накази;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ч. ч. 1,2 ст. 12 Закону).

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом (ст. 13 Закону).

Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (ч. 1 ст. 28 Закону).

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена з порушенням строку пред`явлення до її до виконання, що суб`єктом оскарження не спростовано в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України.

Крім того, при зверненні до суду скаржником вказано на те, що вона не була повідомлена належним чином про початок примусового виконання рішень, що також не спростовано відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставин дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови є неправомірними, а сама постанова - такою, що підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд не погоджується з посиланнями скаржника на невідповідність постанови положенням Інструкції з організації примусового виконання рішень, через їх недоведеність в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик Анжеліки Сергіївни про відкриття виконавчого провадження, заінтересована особа: ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик Анжеліки Сергіївни від 20.08.2018 року про відкриття виконавчого провадження № 56917107, неправомірною.

Скасувати постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик Анжеліки Сергіївни від 20.08.2018 року про відкриття виконавчого провадження № 56917107.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Хоменко