Справа 489/7373/18 Головуючий у першій інстанції - Рум`янцева Н.О.
Провадження №22-ц/812/923/19 Доповідач в апеляційної інстанції Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 червня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

при секретарі - Цуркан І.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи - Нестеренко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Акціонерного товариства (АТ) «Українська залізниця»

на заочне рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 лютого 2019 року, ухвалене під головуванням судді Румянцевої Н.О. в залі суду в місті Миколаєві о 13 годині 34 хвилин по справі

за позовом

ОСОБА_1

до Виробничого підрозділу служби локомотивного господарства

«Локомотивне ДЕПО Миколаїв» регіональної філії «Одеська залізниця»

Акціонерного товариства «Українська залізниця»

(далі - ВП «Локомотивне ДЕПО Миколаїв»)

про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

У С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ВП «Локомотивне ДЕПО Миколаїв» про визнання незаконним та скасування наказу №374-ОС від 14 листопада 2018 року про його звільнення, поновлення на посаді машиніста тепловозу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 14 листопада 2018 року та по день ухвалення судового рішення.

Позивач зазначав, що з 2007 року працює машиністом тепловозу ВП «Локомотивне ДЕПО Миколаїв», звідки його звільнено 14 листопада 2018 року за угодою сторін.

Разом з тим, заява про звільнення була написана ним під примусом адміністрації підрозділу і бажання звільнятися з роботи у нього не було.

Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 лютого 2019 року позов задоволено, ухвалено про визнання незаконним та скасування наказу №374-ОС від 14 листопада 2018 року про звільнення ОСОБА_1 .. Поновлено ОСОБА_1 на посаді машиніста тепловозу та з ВП «Локомотивне ДЕПО Миколаїв» на його користь стягнуто 36 074 грн. 14 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Суд першої інстанції виходив з того, що заява про звільнення позивачем ОСОБА_1 була написана під примусом з боку представника роботодавця, а тому його звільнено з порушенням процедури.

В апеляційній скарзі заінтересована особа АТ «Українська залізниця», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову, виходячи з того, що судом розглянуто позов, що пред`явлено до відповідача, який не є юридичною особою, не вирішено питання про залучення його до участі у справі як відповідача, що є юридичною особою, внаслідок чого вирішено питання про його права та обов`язки.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважав її доводи необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції вважав, що дав належну правову оцінку доказам наданим позивачем, та дійшов висновку про доведеність факту застосування до ОСОБА_1 примусу при подачі заяви про звільнення за згодою сторін, внаслідок чого проведене ВП «Локомотивне ДЕПО Миколаїв» звільнення позивача вважав незаконним.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 з 2007 року працював машиністом тепловозу ВП «Локомотивне ДЕПО Миколаїв».

Згідно наказу (розпорядженню) № 374-ОС від 14 листопада 2018 року машиніста тепловозу ОСОБА_1 звільнено з роботи з 14 листопада за згодою сторін на підставі поданої ним заяви (а.с.9-10).

В той же день позивачем ОСОБА_1 на ім`я виконуючого обов`язки начальника ВП «Локомотивне ДЕПО Миколаїв» подана інша заява, у якій він зазначив, що подав заяву про звільнення під примусом і звільнятися з роботи не має наміру (а.с.7).

За змістом статей 21, 24, 36 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства або уповноваженим ним органом. Укладання трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Підставами для припинення договору є угода сторін, закінчення строку дії договору або звільнення за ініціативою працівника чи власника.

У відповідності до пункту 1 статті 36 КЗпП України передбачається можливість припинення трудового договору за погодженням сторін, у випадку коли у кожної із сторін не має права на дострокове розірвання строкового трудового договору. При припиненні договору, який був укладений на невизначений строк, сторони також можуть домовитися про його розірвання за їх погодженням, але працівник може розірвати такий договір за своєю ініціативою у визначений ним строк, якщо це погоджено з власником.

Отже, питання щодо звільнення працівника та виплати сум, які йому повинні бути сплачені при вивільнені вирішується органом, якому надано право прийняття на роботу даного працівника.

Разом з тим, з доданих до апеляційної скарги документів вбачається, що ВП «Локомотивне ДЕПО Миколаїв» є підрозділом АТ «Українська залізниця» і за п. 2.1. Положення про відокремлений підрозділ - не має статусу юридичної особи та діє від імені філії «Одеська залізниця», яка теж не має статусу юридичної особи, а є філією АТ «Українська залізниця».

У відповідності до частини 2 статті 48 ЦПК України позивачем і відповідачем у справі можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно частин 4, 5 статті 90 ЦК України філії та представництва не є юридичними особами, вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення, керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності, а тому діють від імені юридичної особи і в її інтересах.

Тому, встановивши такі фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини, суд, всупереч вимогам статті 48 ЦПК України та статті 90 ЦК України, не звернув уваги на те, що ВП «Локомотивне ДЕПО Миколаїв» не є юридичною особою, і за такого безпідставно розглянув справу за позовом пред`явленим до особи, яка не може відповідати за зобов`язаннями юридичної особи, та не є у розумінні процесуального закону належним відповідачем, тобто без участі у справі АТ «Українська залізниця».

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо вирішення спору по суті є передчасними та суперечать нормам процесуального права, так як заявлені позивачем ОСОБА_1 до відокремленого підрозділу «Локомотивне ДЕПО Миколаїв», який не є юридичною особою, а тому задоволені бути не можуть.

За такого судове рішення, яке ухвалене з порушенням норм процесуального права у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у його задоволенні з інших підстав, у зв`язку з пред`явленням позову до особи, яка ненаділена правами та обов`язками юридичної особи.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382, 384ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» - задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Відокремленого підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне ДЕПО Миколаїв» регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з підстав пред`явлення позову до особи, яка ненаділена правами та обов`язками юридичної особи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду, починаючи з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.О.Ямкова

Судді С.Ю.Колосовський

О.В.Локтіонова