Ухвала

31 січня 2019 року

м. Київ

справа № 2-1310/11

провадження № 61-1737ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, яка підписана представником ОСОБА_2, на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 жовтня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, Кременчуцького УМВС України у Полтавській області, третя особа - Автозаводська районна рада як орган опіки та піклування, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у жовтні 2018 року ОСОБА_1 подав заяву, яка підписана представником ОСОБА_2, про перегляд заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 листопада 2011 року.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 грудня 2018 року відмовлено заявнику у поновленні строку звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду. Заяву ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, про перегляд заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 листопада 2011 року за позовом АТ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, Кременчуцького УМВС України у Полтавській області, третя особа - Автозаводська районна рада як орган опіки та піклування, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації - залишено без розгляду у зв'язку із пропуском строків звернення до суду

Постановою Полтавського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12 жовтня 2018 року про відмову у поновленні строку звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення залишено без змін

ОСОБА_1 15 січня 2019 року засобами поштового зв'язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2, на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 жовтня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року. Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6 - 8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвали про поновлення строку звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду передбачено пунктом 10 частини першої статті 353 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки ухвала Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 жовтня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником ОСОБА_2, на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 жовтня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, Кременчуцького УМВС України у Полтавській області, третя особа - Автозаводська районна рада як орган опіки та піклування, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат