ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/3608/19
Провадження № 22-ц/4820/1547/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 676/3608/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2019 року (суддя Швець О.Д.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 24.05.2019 визнано ОСОБА_2 батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що негативно впливає на її життя та здоров`я. Дитина проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні.

Посилаючись на рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, матеріальний стан відповідача, позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , з вересня 2018 року в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 , аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.05.2019 до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати в частині визначення часу, з якого присуджено аліменти, та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.09.2018 до досягнення дитиною повноліття. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що в прохальній частині позовної заяви період стягнення аліментів вказано з вересня 2018 року, однак, суд, ухвалюючи рішення у справі, вирішив стягувати аліменти, починаючи з 31.05.2019. Апелянт зазначає, що не погоджується з цим рішенням суду в цій частині, оскільки з вини відповідача судова справа про визнання батьківства тривала з вересня 2018 року по травень 2019 року. Вказує, що у зв`язку з розглядом справи вона перебуває у скрутному матеріальному становищі та несе витрати на утримання дитини самостійно, оскільки відповідач не надає фінансової допомоги.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 подала відзив, в якому просить рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 30 квітня 2003 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4 (а.с. 5).

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 24 травня 2019 року визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесено зміни в актовий запис № 8 про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 14 листопада 2011 року виконавчим комітетом Капустянської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області серії І-БВ № 160742, зазначивши в графі «батько» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Капустяни, Новоушицького району, Хмельницької області. Рішення набрало законної сили 25.06.2019 (а.с. 6-7).

Відповідач своє батьківство відносно малолітньої дитини не заперечує.

Дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Ця обставина сторонами визнається.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин першої - третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Суд першої інстанції встановивши, що позивач потребує матеріальної допомоги на утримання дитини, оскільки розмір її доходів не забезпечує потреби на харчування, лікування, навчання та розвиток здібностей, крім того, відповідач працездатного віку, на даний час працює за кордоном, має задовільний стан здоров`я, з урахуванням того, що, відповідно до ст. 141 СК України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, зокрема і щодо утримання, обґрунтовано дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання дитини.

Суд, задовольняючи позов і стягуючи з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, врахував сукупність всіх обставин, які мають істотне значення для визначення розміру аліментів, правильно виходив з того, що відповідач зобов`язаний та спроможний надавати матеріальну допомогу малолітній дитині у такому розмірі, вважаючи цей розмір обґрунтованим, достатнім та таким, що відповідає потребам дитини.

При цьому суд обґрунтовано врахував, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж визначений ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини ІНФОРМАЦІЯ_4 травня 2019 року (а.с. 1-2).

Тому за таких обставин, суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 191 СК України, правильно визначив час, з якого присуджуються аліменти на дитину.

Доводи апеляційної скарги про необхідність стягнення аліментів за минулий час з вересня 2018 року не заслуговують на увагу, оскільки не містять посилань на докази того, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, відповідно до вимог ч. 2 ст. 191 СК України. Крім того, станом на вересень 2018 року в актовому записі про народження дитини ОСОБА_2 не був зазначений батьком дитини ОСОБА_3 .

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 , 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повне судове рішення складено 19 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ І.В. П`єнта

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П`єнта

_________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції Швець О.Д. Провадження № 22-ц/4820/1547/19

Доповідач П`єнта І.В. Категорія № 50