Провадження № 2-з/761/590/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В., вивчивши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», Комунального підприємства «Світоч», про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання недійсним реєстраційного запису про право власності, -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», Комунального підприємства «Світоч», про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання недійсним реєстраційного запису про право власності.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 29.07.2019 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків.

20.08.2019 року представник позивача подав до суду позовну заяву в порядку усунення недоліків, разом із заявою про забезпечення вказаного позову в якій просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Так, відповідно до вимог статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

При цьому, згідно з ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Тобто, виходячи зі змісту вищенаведених положень ЦПК України, дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні заяви до суду є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Також, слід зауважити, що зазначення у заяві про забезпечення позову пропозицій щодо зустрічного забезпечення або наведення мотивів відсутності підстав для зустрічного забезпечення необхідне для правильного та об`єктивного вирішення судом такої заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову фізичною особою ставка судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 5 статті 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Натомість, позивачем не додано до заяви про забезпечення позову належних доказів сплати судового збору у відповідності до вищезазначих норм Закону.

Із квитанцій, які додані до позовної заяви, не вбачається призначення платежу, а саме щодо сплати судового збору за подачу до суду заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Крім того, суд наголошує на тому, що повернення заяви про забезпечення позову не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

За вказаних обставин, оскільки подана заява не містить документів, які підтверджують сплату судового зборуналежним чином та у відповідності до Закону України «Про судовий збір», а заява не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення або наведення мотивів відсутності підстав для зустрічного забезпечення, суд приходить до висновку про повернення заяви про забезпечення позову позивачу, як таку, що подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 151, 153, 259, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», Комунального підприємства «Світоч», про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання недійсним реєстраційного запису про право власності - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Н.В.Пономаренко