Номер провадження: 22-ц/813/4579/19
Головуючий у першій інстанції Гуревський В.К.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря - Ющак А.Ю.

Осіб,що беруть участь у справі:

Представник апелянта- ОСОБА_2.

Предствник відповідача- Михайленко В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 05 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський будівельний комплекс», третя особа - Головне управління Держпраці в Одеській області про визнання незаконним та скасування наказу

про звільнення, стягнення витрат для обладнання автомобіля, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

16.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами в котрих просив суд стягнути з ТОВ «Морська будівельна компанія» на його користь середньомісячну заробітну плату у зв`язку з затримкою повного розрахунку при звільненні,з дати звільнення до повного розрахунку; моральну шкоду 150 000 грн. Зобов`язати ТОВ «Морська будівельна компанія» внести зміни до трудової книжки про дату звільнення на момент фактичного розрахунку та видати трудову книжку.

Вимоги обґрунтовував тим, що 17.06.2015 року відбулось фактичне відсторонення від роботи, а 19.08.2015 року йому стало відомо, що його звільнили з роботи. Посилаючись на те, що йому не було виплачено вихідної допомоги,за лікарняним за невикористані відпустки та інші соціальні виплати та компенсації просив суд їх стягнути.

Одночасно зазначає, що йому не були компенсовані витрати в розмірі 13 240,00, які він

робив для обладнання службового автомобіля.

Порушення відповідачем норм трудового законодавства призвело до моральної шкоди яку він зазнав в наслідок знущання, створення негативної обстановки,що призвело до погіршення здоров`я,позбавлення умов перебування на роботі,незаконним не допуском на робоче місце,незаконним звільненням з роботи, невидачею трудової книжки.

10 липня 2017 року ОСОБА_1 уточнивши позовні вимоги просив :

-визнати незаконним наказ директора ТОВ «Морська будівельна компанія» від 17.08.2015 року №20, яким звільнено з роботи ОСОБА_1

-визнати, що звільнення ОСОБА_1 з посади комерційного директора ТОВ Морська будівельна компанія» за ч.І п.1 ст.40 КЗпП України, здійснено з порушенням вимог діючого законодавства.

Стягнути з ТОВ «Морська будівельна компанія на користь ОСОБА_1 усі виплати і компенсації, що належать йому при звільненні в розмірі 304грн. 50 коп., з яких:

-заробітна плата за червень 2015 року з урахуванням індексу інфляції в розмірі 640 грн. 96 коп.;

-заробітна плата за липень 2015 року з урахуванням індексу інфляції в розмірі 340 грн. 32 коп.;

-заробітна плата за серпень 2015 року в розмірі 628 грн. 51 коп.

-вихідна допомога при звільненні з урахуванням індексу інфляції в розмірі 1431 грн. 71 коп.

-Стягнути з ТОВ «Морська будівельна компанія» на його користь заборгованість по заробітній платі у зв`язку із затримкою з вини відповідача повного розрахунку при звільненні і видачі трудової книжки в розмірі 317 667 грн. 41 коп.

-Стягнути з ТОВ «Морська будівельна компанія» на користь ОСОБА_1 витрати в розмірі 13 240,00 грн. на ремонт службового автомобіля. Тоуоіа Сатгу , ДН - НОМЕР_1.

-Стягнути з ТОВ «Морська будівельна компанія на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди в розмірі 150 000,0 (сто п`ятдесят тисяч) грн.00

ІП.

-Зобов`язати ТОВ «Морська будівельна компанія» внести зміни до трудової книжки про дату звільнення на момент фактичного розрахунку та видати ОСОБА_1 трудову книжку.

Допустити негайне виконання рішення.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2017 року суддею Михайлюком О.А. об`єднано в одне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Морський будівельний комплекс» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, зобов`язання видати наказ про звільнення та трудову книжку, з позовними вимогами ОСОБА_1 до ТОВ «Морський будівельний комплекс», третя особа - Головне управління Держпраці в Одеській області про стягнення виплат та компенсацій, про стягнення виплат при звільнені та компенсації моральної шкоди по цивільній справі №521/18365/15-ц. Об`єднане провадження передано на розгляд головуючого судді по цивільній справі №521/18365/15-ц (Мазун І.А.).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2017 року суддею Гуревським В.К. прийнято об`єднану цивільну справу № 521/18365/15-ц, провадження № 2/521/759/17 до свого провадження та продовжити провадження у справі.

Підчас розгляду справи, позивач неодноразово відмовлявся від своїх позовних вимог та в остаточно просив суд:

-визнати незаконним наказ директора ТОВ «Морська будівельна компанія» від 17.08.2015 року №20, яким звільнено з роботи ОСОБА_1

-визнати, що звільнення ОСОБА_1 з посади комерційного директора ТОВ Морська будівельна компанія» () за ч.І п.1 ст.40 КЗпП України,

дійснено з порушенням вимог діючого законодавства.

-Стягнути з ТОВ «Морська будівельна компанія» на користь ОСОБА_1 витрати в розмірі 13 240,00 грн. не ремонт службового автомобіля. Тоуоіа Сатгу , ДН - НОМЕР_1.

-Стягнути з ТОВ «Морська будівельна компанія на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди в розмірі 150 000 грн.00

Вимоги обґрунтовував тим, що він перебував у трудових стосунках з відповідачем та займав посаду комерційного директора в ТОВ «Морський будівельний комплекс».

У зв`язку з неприязненими відносинами з директором відповідача та метою звільнення 17 червня 2015 року відбулося безпідставне відсторонення його від роботи так як його кабінет був зачинений та його спонукали до написання заяви про звільнення.

В подальшому його робоче місце було перенесено, а кабінет необлаштований комп`ютерною технікою, про що він доповів в заявах директору.

17 червня 2015 року приблизно об 11:00 годині позивачу стало погано, почав втрачати свідомість та просив співробітників викликати швидку допомогу. Після цього позивача було перевезено до лікарні та повернувся на роботу 24 липня 2015 року.

24 червня 2015 року позивачеві надали для ознайомлення заздалегідь підготовлену узгоджену схему розміщення нового кабінету без обладнання .

В той же день він поштою направив директору ТОВ «МБК» заяву про видачу довідки відповідно до ст. 49 КЗпП України про роботу на даному підприємстві, із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

21 серпня 2015 року він отримав листа, що його звільнено з роботи за ч. 1 п. 1 ст. 40 КЗпП України з 18 серпня 2015 року на підставі наказу №20 від 17 серпня 2015 року. Одночасно пропонувалось прибути до офісу ТОВ «МБК» для отримання трудової книжки.

В той же день, його представник прибувши до офісу однак йому відмовили у проведені розрахунку та пояснили, що трудова книжка та інші документи відправлені ОСОБА_1 за адресою його реєстрації, поштою.

21 серпня 2015 року звертався зі скаргами до Одеського обласного відділення фонду захисту інвалідів та до Головного управління Держпраці в Одеській області. 26 квітня 2017 року від Головного управління Держпраці в Одеській області надійшов лист в якому повідомлялося, що перевірка за зверненням позивача проведена та виявлено ряд порушень трудового законодавства при звільнені.

В запереченнях представник ТОВ «Морський будівельний комплекс» позов не визнав, посилаючись на те, що 17 червня 2015 року було видано наказ № 8 про скорочення штату працівників ТОВ «МБК», у тому числі - посаду комерційного директора ОСОБА_1 . 17 червня 2015 року він був ознайомлений з наказом про скорочення штату працівників ТОВ «МБК» та надано для підписання персональне попередження про наступне звільнення у зв`язку зі скороченням штату працівників. Однак ОСОБА_1 відмовився поставити підпис на підтвердження отримання персонального попередження про наступне звільнення у зв`язку зі скороченням штату від 17 червня 2015 року, про що було складено відповідний Акт про відмову поставити підпис.

Відповідно до ст. 40 КЗпПУ ОСОБА_1 було запропоновано роботу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Морський будівельний комплекс» на посаді охоронця, комірника, менеджера з постачання, менеджера з продажу. Однак ОСОБА_1 відмовився від запропонованих посад та від підписання заяви про ознайомлення з запропонованими йому посадами. Про це ТОВ «МБК» також було складено Акти про відмову поставити підпис, що спростовує необґрунтовані заяви позивача.

Відповідно до Наказу 21/2 від 10 вересня 2007 року автомобіль «Тоуоtа Саmrу», д/н НОМЕР_1 , який є службовою машиною Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський будівельний комплекс», було закріплено за ОСОБА_1 . Автомобіль «Тоуоtа Саmrу», д/н НОМЕР_1 , було надано ОСОБА_1 для службових відряджень та для особистих цілей, проте за 2014 - 2015 роки ОСОБА_1 не мав службових відряджень на автомобілі. Витрати коштів на обслуговування не узгоджувались з керівництвом підприємства.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Морський будівельний комплекс» посилається на дотримання всіх норм Кодексу законів про працю України при звільненні ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпПУ. Внаслідок викладеного не підлягає задоволенню вимога про стягнення моральної шкоди.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Морський будівельний комплекс», третя особа - Головне управління Держпраці в Одеській області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення витрат для обладнання автомобіля, стягнення моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалити нове рішення,яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН:

Заявник в апеляційній скарзі заявляє, що з директором підприємства у нього виникли неприязне ні стосунки. В день наказу про скорочення його посади з 9-00 до 10-00 на нього здійснювався морально-психологічний тиск, в наслідок чого був викликаний лікар. З наказом про скорочення штату він не зміг ознайомитись та йому не пропонувались вакантні посади менеджера з продаж та менеджера з закупівлі.

Одночасно посилається на те, що районний суд безпідставно не повернув йому витрачені ним кошти на службовий автомобіль та не застосував вимоги ст.ст.1158-1160 ЦК України. Не стягнув з відповідача моральну шкоду за порушення трудового законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. При цьому зазначає, що 17.06.2015 року позивач був ознайомлений з наказом про скорочення штату працівників ТОВ «МБК» від підпису якого він відмовився.

Звертає увагу суду, що основною метою Товариства є отримання прибутку шляхом здійснення посередницької діяльності та надання послуг. Скорочення штату обґрунтовано економічною недоцільністю існування такої посади.

Від ознайомлення з наказом про майбутє скорочення його посади, запропонованих посад, які необхідні Товариству охоронця, комірника, менеджера з продаж та менеджера з закупівлі позивач відмовився, про що були складені акти.

Крім того зазначають, що витрати на обслуговування автомобіля не є обґрунтованими, так як він розрахований для службових відряджень та для особистих цілей. Згоди на оплату витрат на автомобіль власник не надавав.

Трудова книжка ОСОБА_1 знаходиться у відділі кадрів Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський будівельний комплекс» так як згоди на її пересилку поштою він не надав, а за її отримання до керівництва не звертався .

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги приходить до наступного.

ОСОБА_1 працював на посаді комерційного директора ТОВ «Морський будівельний комплекс» з 01 липня 2006 року.

17 червня 2015 року Директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський будівельний комплекс» був виданий наказ № 8 про скорочення штату працівників ТОВ «МБК» - посади комерційного директора.

ОСОБА_1 17 червня 2015 року було ознайомлено з наказом про скорочення штату працівників ТОВ «МБК» та надано для підписання персональне попередження про наступне звільнення у зв`язку зі скороченням штату працівників.

ОСОБА_1 від 17 червня 2015 року відмовився від ознайомлення з наказом, про що був складений відповідний Акт.

При ознайомленні ОСОБА_1 17 червня 2015 року з наказом про скорочення штату працівників ТОВ «МБК», ОСОБА_1 було запропоновано роботу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Морський будівельний комплекс» на посаді охоронця, комірника. Позивач відмовився поставити підпис на підтвердження отримання персонального попередження про наступне звільнення та в ознайомленні із запропонованими посадами охоронця та комірника, про що було складено відповідний Акт про відмову поставити підпис в складі заступника директора Яковенка І.А. , юрисконсульта Колесникова К.Г.

Актами від 14 липня 2015 року була зафіксована відмова ОСОБА_1 від запропонованої вакантної посади менеджера з постачання, а 24 липня 2015 року від посади менеджера з продажу.

18 серпня 2015 року ОСОБА_1 було звільнено з посади комерційного директора у зв`язку зі скороченням штату працівників згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпПУ на підставі наказу № 20 від 17 серпня 2015 року.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Положеннями частини другої статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до статті 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, вустанові, організації.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувавти працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації ,досвідуто що.

Розглядаючи спір, пов`язаний зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, районний суд з`ясував питання про те, що дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення посади комерційного директора ТОВ «Морський будівельний комплекс», власником дотримано норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника так як позивач відмовився від переведення на роботу котра йому пропонувалась та він був попереджений за 2 місяці про наступне вивільнення.

Запропоновану роботу позивач міг виконувати з урахуванням його кваліфікації та досвіду. Але він від неї відмовився.

Доводи про те, що з наказом про наступне скорочення займаної посади він ознайомлений 24 червня 2015 року спростовується актом від 17 червня 2015 року щодо відмови його підпису в наказі від 17 червня 2015 року про наступне звільнення у зв`язку з скороченням штату та запропонованими йому посад свобідних посад - охоронця та комірника та актами від 14 липня 2015 року та 24 липня 2015 року- посад менеджера по продажу та менеджера по закупкам.

Отже, звільнення ОСОБА_1 відбулось з дотриманням трудового законодавства, так як у ТОВ «Морський будівельний комплекс» дійсно відбулися зміни в організації виробництва і праці і скорочення штату, що призвело до вивільнення позивача, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, а тому підстав для поновлення немає.

Враховуючи відсутність підстав для визнання наказу незаконним та його скасування та поновлення на роботі відсутні підстави і для стягнення моральної шкоди.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до Наказу № 21/2 від 10 вересня 2007 року автомобіль «Тоуоtа Саmrу», д/н НОМЕР_1 , який є службовою машиною Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський будівельний комплекс», був закріплений за ОСОБА_1 для службових відряджень та для особистих цілей.

Відмовляючи у вимогах про стягнення витрат на його обслуговування, районний суд виходив з того, що жодних документів щодо згоди підприємства на оплату витрат по утриманню автомобіля, ремонту, витрат на пальне, стороною позивача до суду не надано.

Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене та те, що під час судового розгляду належних і допустимих доказів, які б свідчили про надання згоди власника автомобіля на здійснення ОСОБА_1 обладнань на суму 13 240 грн. позивачем не надано, а тому районний суд дійшов правильного висновку, що такі вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене , судова колегія з підстав ст.375 ЦПК України дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. 367,368,374,375,381,382,384,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 05 лютого 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 16.09.2019 року.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда

-

Т.В.Цюра