Справа № 309/1189/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 вересня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.

при секретарі : Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 17 квітня 2019 року, головуюча суддя Лук`янова О.В., про забезпечення позову Хустської міської ради до Кол ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_3 про звільнення самовільно захопленої земельної ділянки та відновлення до стану придатного до використання,-

в с т а н о в и в :

11.04.2019 року Хустська міська рада подала заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та членам їх сім`ї, а також іншим особам, у будь-який спосіб на земельній ділянці, площею 0,0181га, її периметру, що проходить вздовж межі земельної ділянки, кадастровий номер :01:060:0002 по АДРЕСА_1 з однієї сторони/ та вздовж каналу /з другої сторони/ в напрямку вулиці Косичної в м.Хуст.

В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 без будь-якого дозволу або рішення органу місцевого самоврядування самовільно захопили земельну ділянку, площею 0,0181га по АДРЕСА_1 , яка проходить вздовж межі земельної ділянки, кадастровий номер :01:060:0002, та встановили металеві ворота, чим перекрили рух інших мешканців до їх домоволодінь. На даний час ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на самовільно захопленій земельній ділянці проводять будівництво бетонного фундаменту, що у подальшому може призвести до реальної небезпеки та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в подальшому виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 17 квітня 2019 року заяву Хустської міської ради задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та членам їх сім`ї, а також іншим особам вчиняти будь-які дії, у будь-який спосіб на земельній ділянці, площею 0,0181га, її периметру, що проходить вздовж межі земельної ділянки, кадастровий номер :01:060:0002 по АДРЕСА_1 з однієї сторони/ та вздовж каналу /з другої сторони/ в напрямку вулиці Косичної в м.Хуст.

23.04.2019 року Хустська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про звільнення самовільно захопленої земельної ділянки та відновлення до стану придатного до використання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування зазначеної ухвали, оскільки така постановлена всупереч вимогам статей 151-153 ЦПК України. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що вирішуючи питання про забезпечення позову до подачі самого позову, суд першої інстанції не здійснив у оскаржуваній ухвалі посилання на докази, якими підтверджуються зазначені обставини.

Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом даних норм, забезпечення позову - це заходи щодо охорони матеріально правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому заявник виходить з припущення про ймовірність таких дій і не зобов`язаний подавати суду докази.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що 11.04.2019 року Хустська міська рада подала заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та членам їх сім`ї, а також іншим особам, у будь-який спосіб на земельній ділянці, площею 0,0181га, її периметру, що проходить вздовж межі земельної ділянки, кадастровий номер :01:060:0002 по АДРЕСА_1 з однієї сторони/ та вздовж каналу /з другої сторони/ в напрямку вулиці Косичної в м.Хуст.

В поданій заяві про забезпечення позову Хустська міська рада зазначала про намір звернутися до суду з позовом про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0181 га по АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 .

В подальшому, 23.04.2019 року Хустська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про звільнення самовільно захопленої земельної ділянки та відновлення до стану придатного до використання.

Предметом позову у даній справі є правомірність володіння і користування відповідачами спірною земельною ділянкою площею 0,0181га, наявність підстав для її звільнення відповідачами та відновлення попереднього стану земельної ділянки.

Таким чином, в даній справі виник спір щодо земельної ділянки, площею 0,0181га, що проходить вздовж межі земельної ділянки, кадастровий номер :01:060:0002 по АДРЕСА_1 з однієї сторони та вздовж каналу з другої сторони в напрямку вулиці Косичної в м.Хуст.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову, оскільки між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Невжиття заходів забезпечення позову може взагалі утруднити чи зробити неможливим ефективний захист та поновлення порушених законних прав інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Дані види забезпечення позову, є співмірними із заявленими позивачем позовними вимогами, оскільки відповідають предмету позову, а заборона вчиняти певні дії стосуються предмета (об`єкта) щодо якого наявний спір.

Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Доводи апеляційної скарги не спростовують вищенаведених висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

За таких обставин, апеляційну скаргу, відповідно до ст. 375 ЦПК України, слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 149, 150, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 17 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду

Повний текст судового рішення складено 20 вересня 2019 року .

Головуючий :

Судді :