УХВАЛА

12 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 753/5659/18

провадження № 61-2985ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду м. Києва від 22 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення індексації розміру аліментів та збільшення їх розміру,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом до ОСОБА_2, який в ході розгляду справи уточнила, та остаточно просила стягнути з відповідача суму індексаційних втрат 43 094 грн 67 коп. на утримання дітей за період з 01 серпня 2014 року по 10 травня 2018 року, а також змінити розмір аліментів, який стягується на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2015 року з відповідача на доньок, збільшивши їх розмір до 7 000 грн на двох дітей щомісячно.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 червня 2018 року позов задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, що стягуються відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на неповнолітню доньку ОСОБА_4 та доньку ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі з 2 572 грн до 3 720 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 22 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 червня 2018 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення індексації аліментів та ухвалено у цій частині нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 індексацію по аліментам на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за період з жовтня 2016 року по 31 березня 2018 року в сумі 3 378 грн 93 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У лютому 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду м. Києва від 22 січня 2019 року.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК Українипередбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 6 частини першої статті 176 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік.

Предметом позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є стягнення індексаційних втрат у розмірі 43 094 грн 67 коп. та збільшення розміру аліментів до 7 000 грн на двох дітей щомісячно, у зв'язку з чим ціна позову у справі № 753/5659/18 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Касаційна скарга не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду м. Києва від 22 січня 2019 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду м. Києва від 22 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення індексації розміру аліментів та збільшення їх розміру відмовити.

Суддя М. Є. Червинська