Провадження №2-о/428/122/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року Сєвєродонецький міський суд

Луганської області у складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.

присяжних Клименко В.В., Шарнікова В.М.

за участю секретаря Продченко О.А.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сєверодонецького міського суду Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім, заінтересована особа - Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області,

встановив:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім, заінтересована особа - Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області, мотивуючи заяву тим, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який являється сином заявника, володіють на праві спільної часткової власності по 1/2 частки жилим приміщенням - квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 у зазначеному жилому приміщенні зареєстрований, однак з 2007р. не мешкає у ньому, не несе витрат по його утриманню, з матір`ю не спілкується. Заявник ОСОБА_1 у свою чергу являється пенсіонером, враховуючи похилий вік - не працює, тому їй важко утримувати належну власність самотужки, а тому потребує отримання субсидії для сплати комунальних послуг. Заявник ОСОБА_1 приймала заходи для встановлення місця перебування ОСОБА_3 , якими встановлено, що ОСОБА_3 виїхав до Російської Федерації. Вирішити питання втрати ОСОБА_3 права користування зазначеним жилим приміщенням неможливо, оскільки він являється його співвласником. Тому, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся з заявою до суду і просить суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім з 01.01.2008р..

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_2 у судовому засіданні вимоги заявника підтримав, просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Вислухавши заявника, представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 23.03.2007р., видане Управлінням житлово-комунального господарства міськради згідно з розпорядженням (наказом) від 23.03.2007р. №57, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 - 1/2 частки та ОСОБА_3 - 1/2 частки. Зазначене право власності зареєстровано також у Сєвєродонецькому міському бюро технічної інвентаризації за №186 від 25.05.2007р. в книзі 52, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14691675 від 25.05.2007р.. Відповідно до копії довідки Відділу адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку №36469 від 02.11.2018р., за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано дві особи - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син. Відповідно до копії Акту №201 про встановлення факту проживання/не проживання від 08.11.2018р., виданого Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок», за адресою: АДРЕСА_1 , при опитуванні сусідів встановлено та підтверджено, що станом на 08.11.2018р. мешкає ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених вимог, суд враховує наступне.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою». Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 22 листопада 2018 року у справі №225/882/17.

При цьому, суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази навіть намагання заявника ОСОБА_1 розшукати свого сина ОСОБА_3 шляхом оголошення останнього у розшук (відповідні заяви, повідомлення про зникнення особи до органів внутрішніх справ), відсутні також інші докази на підтвердження факту зникнення ОСОБА_3 безвісті (можливі свідки).

Також з матеріалів справи вбачається, що визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім з подальшим зняттям його з реєстрації потрібно заявнику ОСОБА_1 виключно з метою подальшого оформлення житлової субсидії. Але суд констатує, що для оформлення житлової субсидії існує законодавчо встановлена процедура, а заявником будь-яких доказів звернення до соціальної служби із заявою про призначення субсидії та відмову у такому призначенні не надано.

Слід зазначити також, що акт про встановлення факту не проживання, на який заявник спирається в обґрунтування заяви не містить в собі зазначення періоду не проживання ОСОБА_3 за місцем реєстрації, крім того положеннями ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» регламентується право кожного громадянина України зокрема на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати, тому суд критично відноситься до зазначеного доказу та зауважує, що сам по собі факт не проживання ОСОБА_3 за місцем реєстрації протягом тривалого часу, як стверджує заявник, та фактична відсутність відомостей про його місце перебування не може бути безумовною правовою підставою для визнання його безвісно відсутнім.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини, викладені ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 в обґрунтування заяви не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, тому заява ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім, заінтересована особа - Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 80, 260-265, 295, 299-305-308, 354-355 ЦПК України, суд -

вирішив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.н. НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 ) про визнання ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 ) безвісно відсутнім, заінтересована особа - Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області (місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 15б).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І. О. Юзефович

Присяжні В.В. Клименко

В.М. Шарніков