Справа № 163/673/19
Провадження № 2/163/221/19
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

Позивач просить постановити рішення про збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини із 600 до 1600 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 2002 року по 2011 рік проживала з відповідачем у громадянському шлюбі, у період якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3 . За рішенням суду від 19.09.2011 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки в сумі 600,00 гривень. Проте ця сума з урахуванням інфляційних процесів є мізерною порівняно із витратами, які вона вимушена нести на утримання дочки. Відповідач присуджені аліменти сплачує не в повному обсязі, участі в інших додаткових витратах на дитину не приймає. Дочка навчається у 5-му класі, відвідує додаткові заняття, потребує коштів на придбання одягу, взуття, шкільного приладдя, продуктів харчування, а також у зв`язку із простудними захворюваннями - лікування і санаторно-курортного оздоровлення. Покривати ці витрати на дитину їй вкрай складно. Відповідач є працездатною особою з належним станом здоров`я, офіційно не працевлаштований, проте має постійний дохід, оскільки на постійній основі займається закупівлею худоби, тому спроможний сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі.

Провадження в справі відкрито ухвалою від 23.04.2019 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У межах встановленого судом строку відповідач подав відзив на позовну заяву. У ньому вказав, що аліменти сплачує вчасно, заборгованості не має. Також приймає участь у додаткових витратах на дитину: у вересні - жовтні у період перебування позивача за кордоном перераховував її матері 1200,00 гривень для витрат на дитину; у цей же період дочка у вихідні дні перебувала у його матері; в квітні 2019 року на дитину додатково дав 5 000,00 гривень. На даний час перебуває в шлюбі і має дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на обліку в окуліста і потребує значних коштів на лікування. Крім цього, часто хворіє простудними захворюваннями і має ряд інших захворювань. У зв`язку із цим погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1 000,00 гривень.

Відповіді на відзив позивач не подала.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наданими сторонами доказами.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Любомльського районного суду від 19.09.2011 року з відповідача в користь позивача на утримання дочки ОСОБА_3 стягуються аліменти в розмірі 600,00 гривень на місяць.

Довідкою Володимир-Волинського міськрайонного відділу ДВС від 13.05.2019 року стверджено відсутність у відповідача станом на 13.05.2019 року заборгованості по сплаті цих аліментів.

Відповідно до довідки відділу ЦНАП виконкому Любомльської міської ради дочка сторін проживає разом із матір`ю, позивачем ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Любомльського НВК "ЗЗСО І-ІІІ ст. - гімназія імені Наталії Ужвій" від 18.03.2019 року неповнолітня ОСОБА_3 навчається у 5 класі даного навчального закладу.

Із виписки з медичної картки від 19.03.2019 року вбачається, що дочка сторін неодноразово хворіла простудними захворюваннями. Для запобігання захворювань їй рекомендовано оздоровлення в дитячих таборах, санаторіях, щеплення, вітамінотерапію, раціональне харчування.

З 14.04.2011 року відповідач перебуває у шлюбі із ОСОБА_7 , що встановлено на підставі копії свідоцтва серії НОМЕР_1 .

У цьому шлюбі у відповідача народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки Оваднівської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини від 13.05.2019 року дочка відповідача ОСОБА_4 страждає захворюванням обох очей та жовчно-вивідних шляхів.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом цієї норми умовою збільшення або зменшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів.

При розгляді позовів, заявлених з таких підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та до-статнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На момент ухвалення судом рішення від 19.09.2011 року дочці сторін ОСОБА_3 було 3 роки, нині - 11 років.

Згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

З моменту присудження з відповідача аліментів в сумі 600,00 гривень неповнолітня дочка підросла, ходить у школу і тому в силу свого віку природно потребує уже більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що свідчить про погіршення майнового стану позивача як матері дитини і це є очевидним.

Крім цього, виходячи із вищенаведених законодавчих норм, встановлено, що відповідач сплачує аліменти у меншому розмірі, ніж гарантований чинним законодавством, оскільки мінімальний розмір аліментів на утримання однієї дитини такого віку станом на дату розгляду справи становить 1013,50 гривень.

Отже, стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки у меншому мінімальному розмірі не спроможне забезпечити її достатній і належний рівень гармонійного розвитку, тому призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення та є підставою для збільшення їх розміру.

При визначенні збільшеного розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, перебування на утриманні відповідача ще однієї малолітньої дитини та стан здоров`я його обох дітей.

Утримання дитини є обов`язком обох батьків, однак воно не зводиться виключно до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному, так і в моральному аспекті.

Позивач відповіді на відзив не подала тим самим, не заперечила викладених у ньому доводів щодо участі відповідача у додаткових витратах на їх дитину.

В той же час суд враховує, що дитина проживає разом із матір`ю, тому основний тягар на її утримання, які включають в себе також незаплановані (непередбачувані) витрати, лежать саме на позивачу.

Відповідач є особою працездатного віку (49 років), має можливість працювати і заробляти таку суму коштів, щоб забезпечити утримання своїх неповнолітніх дітей в достатньому для їх гармонійному розвитку рівні.

Виходячи із вищенаведених норм сімейного законодавства та фактичних обставин справи, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1 300,00 гривень.

Такий розмір аліментів, на переконання суду, на належному рівні забезпечить гармонійний розвиток дитини, є вищим від встановленого мінімуму, забезпечить виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності.

Визначений позивачем розмір аліментів на рівні 1600 гривень суд вважає дещо завищеним, оскільки не має достатнього обґрунтування та підтвердження належними і допустимими доказами у необхідності такого стягнення.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 81,25% таких вимог.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір стягуваних за рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 19.09.2011 року аліментів із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 600 (шестисот) гривень до 1300 (однієї тисячі трьохсот) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 624 (шістсот двадцять чотири) гривні 33 копійки судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Ім`я позивача - ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_3 .

Ім`я відповідача - ОСОБА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_4 .

Головуючий : суддя С.С.Чишій