16.09.2019 227/2901/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Левченка А.М.,

секретаря - Черкасової О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі Добропільського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_1 , до Добропільської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ

В липні 2019 року представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою до відповідача, в якій просила встановити факт прийняття ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на майно в порядку спадкування за законом, після смерті його матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що складається з: житлового будинку «А-1», нежитлова прибудова «а-1», веранда «а2-1», літня кухня «Б-1», гараж «Б1-1», сарай «Д-1», «Е-1», «Ж-1», вбиральня «З», колодязь «К», огорожа «№1», «№3», ворота «№2», загальною площею 44,5 кв. м., в тому числі житловою площею 54,2 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтиування своїх вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Батьки Позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 1958 року. Рішенням №15 виконавчого комітету Добропільської міської Ради депутатів трудящих від 25 серпня 1960 року про відвід під індивідуальне будівництво земельної ділянки батькові Позивача, ОСОБА_4 , було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці під АДРЕСА_2 площею 600 кв.м. Актом про відвід земельної ділянки від 29 серпня 1960 року Головним архітектором м. Добропілля на підставі Рішення від 25 серпня 1960 року проведено в натурі відвід садибної ділянки під індивідуальне будівництво забудовника ОСОБА_4 , розташованого у АДРЕСА_2 , загальною площею 600 кв.м. Окрім цього, батько Позивача отримав Дозвіл №15 на проведення робіт та генплан. Будинок було ним збудовано, проте право власності на збудований будинок батько Позивача так за собою і не зареєстрував. Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла його дружина - ОСОБА_3 (мати Позивача), як така, що фактично прийняла спадщину відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, що була чинною на момент відкриття спадщини. Відповідно до довідки Добропільської міської ради мати Позивача була зареєстрована у вищевказаному будинку з березня 1964 року і по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5 року у тому числі і на момент смерті свого чоловіка. Окрім цього мати Позивача фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що залишилось після смерті її чоловіка - ОСОБА_4 , оскільки увесь час фактично мешкала у будинку, вела господарство, сплачувала комунальні послуги, окрім цього мала на руках усі дозвільні документи на будівництво будинку, які видавались її покійному чоловікові. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати Позивача - ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, у тому числі і на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який мати фактично прийняла як спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 (батька Позивача). Спадщину після смерті матері Позивач прийняв, оскільки на момент смерті був з нею зареєстрований та фактично мешкав. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців немає. За оформленням спадщини після смерті ОСОБА_3 ніхто крім Позивача не звертався. При зверненні до нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав Позивачу була видана постанова про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на вищезгаданий будинок мати не оформила своїх спадкових прав, хоч фактично спадщину і прийняла. Згідно технічному паспорту, виготовленому Добропільським бюро технічної інвентаризації станом на 24 вересня 2018 року, рахується житловий будинок АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки Добропільського бюро технічної інвентаризації №1384 від 18.09.2018 року, виданої на підставі архівних даних ТОВ «Добропільське БТІ», інвентарна справа № 4235/1 на житловий будинок АДРЕСА_2 розпочата 01.01.1964 року. При поточній інвентаризації 03.12.1975 року номер будинку змінено на АДРЕСА_1 змінена на АДРЕСА_1 (розпорядження Добропільського міського голови від 19.02.2016р. №32). Довідкою Добропільського бюро технічної інвентаризації № 1385 від 04.09.2018 року підтверджується, що станом на 31.12.2012р. право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстроване. В інвентарній справі БТІ відсутні будь-які документи. Довідкою Добропільського бюро технічної інвентаризації №1384 від 18.05.2017 року, підтверджується, що при обстеженні домоволодіння АДРЕСА_1 , що житловий будинок, нежитлова прибудова, веранда та всі господарські будівлі на земельній ділянці збудовані до 1992 року і тому не належать до самочинного будівництва. Самовільного будівництва та реконструкції не виявлено.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

За частиною 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Дзержинськ Донецької області у віці 68 років помер ОСОБА_4 , про що 28.08.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дзержинська в книзі реєстрації актів про смерть зроблений актовий запис за № 68 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Добропілля Донецької області у віці 79 роки померла ОСОБА_3 , про що ІНФОРМАЦІЯ_5 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 14).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що 27.03.1965 року Добропільським міськ РАЦС Добропільського району Донецької області в книзі реєстрації актів про народження зроблений запис за №138 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 12).

26 червня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П. з заявою про прийняття спадщини на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 , на підставі якої була відкрита спадкова справа №180/2019. ОСОБА_2 бажав отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, належне його матері, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.06.2019 року №563/02-31, виданою приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П., якою ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 , 1937 року народження.

Постанова мотивована тим, що нотаріусу не наданий документ, який підтверджує право спадкодавця ОСОБА_3 , 1937 року народження, на житловий будинок АДРЕСА_1 , тому неможливо безспірно з`ясувати, яка саме нерухомість входить до складу спадкового майна (а.с. 24).

Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Отже, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стала відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нього.

Таким чином, позивач ОСОБА_2 своєчасно у межах строків встановлених законом звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з тієї підстави, що не має правовстановлюючого документу на нього.

Рішенням №15 виконавчого комітету Добропільської міської Ради депутатів трудящих від 25 серпня 1960 року про відвід під індивідуальне будівництво земельної ділянки батькові Позивача, ОСОБА_4 , було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці під АДРЕСА_2 площею 600 кв.м. (а.с. 18).

Актом про відвід земельної ділянки від 29 серпня 1960 року Головним архітектором м. Добропілля на підставі Рішення від 25 серпня 1960 року проведено в натурі відвід садибної ділянки під індивідуальне будівництво забудовника ОСОБА_4 , розташованого у АДРЕСА_2 , загальною площею 600 кв.м. (а.с. 19).

Окрім цього, батько Позивача отримав Дозвіл № 15 на проведення робіт та генплан (а.с. 20). Будинок було ним збудовано, проте право власності на збудований будинок батько Позивача так за собою і не зареєстрував.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 105 ЦК УРСР (1963 року), громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову чи прибудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо).

Відповідно до довідки Добропільського бюро технічної інвентаризації №1384 від 18.09.2018 року, виданої на підставі архівних даних ТОВ «Добропільське БТІ», інвентарна справа № 4235/1 на житловий будинок АДРЕСА_2 розпочата 01.01.1964 року. При поточній інвентаризації 03.12.1975 року номер будинку змінено на АДРЕСА_1 змінена на АДРЕСА_1 на підставі розпорядження Добропільського міського голови від 19.02.2016р. №32 (а.с. 30).

Згідно довідки ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації» від 18.09.2018 року №1384, при обстеженні домоволодіння АДРЕСА_1 , що житловий будинок, нежитлова прибудова, веранда та всі господарські будівлі на земельній ділянці збудовані до 1992 року. Згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна за 2013 рік, такі будівлі не відносяться до самочинного будівництва (а.с. 31).

Відповідно до довідки ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації» від 04.09.2018 року №1385, згідно архівних даних,станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстроване, в інвентаризаційній справі БТІ відсутні будь-які правові документи (а.с. 32).

Відповідно до копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , станом на 24.09.2018 року виготовленого ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації», інвентаризаційна справа № 4235/1, та доданої до нього експлікації приміщень до плану садибного (індивідуального будинку) АДРЕСА_1 , вказаний одноповерховий житловий будинок загальною площею 44,5 м2, з яких житлова площа - 24,2 м2, допоміжна - 20,3 м2, складається з: 1 коридор - площею 1,1 м2; 2 коридор - 3,0 м2; 3 комора - 3,3 м2; 4 кухня - 7,7 м2; 5 житлова - 6,4 м2; 6 житлова - 5,8 м2; 7 житлова - 12,0 м2; 8 кухня - 5,2 м2.

При цьому судом досліджені план земельної ділянки житлового будинку АДРЕСА_1 план житлового будинку АДРЕСА_1 та характеристику будинку, господарських будівель та споруд, що включені до технічного паспорту (а.с. 25-29).

З висновку до звіту з оцінки майна, складеного ОСОБА_6 , що діє на підставі сертифікату суб`єкта оціночної діяльності №570/17 від 09.06.2017 року, виданого Фондом державного майна України, ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_1 , складає 49 100,00 грн. (а.с. 40-41).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру щодо відомостей про заповіти та спадкові договори № 56607625 від 21.06.2019 року, виданої приватним нотаріусом Молодняк Л.П., інформація щодо складання ОСОБА_3 заповітів та спадкових договорів у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 56 зворот).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 56607715 від 21.06.2019 року, виданої приватним нотаріусом Молодняк Л.П., 21.06.2019 року Приватним нотаріусом Добропільського міського округу заведена спадкова справа відносно ОСОБА_3 , 1937 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за номером у спадковому реєстрі 64359999 та номером у нотаріуса 180/2019.

Оскільки батько Позивача помер у 1995 році, то до відносин щодо фактичного прийняття спадщини, що залишилась після його смерті необхідно застосовувати норми ЦК України 1963 року.

Відповідно до ст.525 ЦК України (1963 р), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Для придбання спадщини, відповідно до ст.548 ЦК України 1963 року необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст.549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Вказані норми було роз`яснено (далі мовою оригіналу): Практическим пособием для государственных нотариусов по вопросам охраны прав граждан на наследование личной собственности. Письмо Министерства юстиции СССР от 21 апреля 1980 г. В пункте 10.8 указано: под фактическим вступлением во владение или управление наследственным имуществом, подтверждающим принятие наследства, следует иметь в виду любые действия наследника по управлению, распоряжению и пользованию этим имуществом, поддержанию его в надлежащем состоянии или уплату налогов и других платежей и т.п. Фактическое вступление во владение или управление частью наследственного имущества следует рассматривать как принятие всего наследства, в чем бы оно ни заключалось и где бы оно ни находилось.

Згідно свідоцтва про одруження (а.с. 16) та витягу з ДРАЦС громадян про шлюб (а.с. 17) ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_4 , тобто є спадкоємцем першої черги за законом, яка в свою чергу прийняла спадщину, так як на час відкриття спадщини фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Суд, розглядаючи вимоги щодо визнання за позивачем права власності на майно в порядку спадкування за законом, керується наступними нормами чинного законодавства.

Стаття 1216 ЦК України визначає спадкування як є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок йог смерті (ч.1 ст.1218 УК України).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язані звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.

На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верхового Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

ОСОБА_2 звернувся із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності спадкодавця на будинок, у зв`язку з чим підлягають судовому захисту законні права позивача шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Керуючись ст. ст. 1,2,4,10,12,89, 258,259,263-265,268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Цивільний позов ОСОБА_2 до Добропільської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на майно в порядку спадкування за законом, після смерті його матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що складається з: житлового будинку «А-1», нежитлова прибудова «а-1», веранда «а2-1», літня кухня Б-1», гараж «Б1 -1», сарай «Д-1», «Е-1», «Ж-1», вбиральня «З», колодязь «К», огорожа «№1», «№3», ворота «№2», загальною площею 44,5 кв. м., в тому числі житловою площею 24,2 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 ;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 20.09.2019 року.

Головуючий суддя Левченко А.М.

16.09.2019