Справа № 495/1527/18
№ провадження 2/495/631/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

10 вересня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Бучка І.В., Іванченко А.С.,

справа №495/1527/18,

від позивача особисто ОСОБА_1 ,

від відповідача особисто ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , звернулися до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на ст. ст. 16, 319, 321, 383 ЦК України, ст. ст. 71,72,150 ЖК України просять суд: визнати ОСОБА_4 ,1974 року народження та ОСОБА_5 , 1993 року народження такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.07.2018 року, клопотання відповідача ОСОБА_4 про залучення третьої особи до участі у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням задоволено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області.

Так, вимоги позивачів мотивовані тим, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВМО № НОМЕР_1 , належить 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.08.1993 року належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 .

Вказують, що у належній їм на праві власності квартирі з 03.08.1998 року зареєстровані, але не проживають з моменту реєстрації відповідачі по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Стверджують, що речей відповідачів у будинку немає, комунальні послуги вони не сплачують, ремонт житла вони не проводять.

Разом з тим зазначають, що на даний час у зв`язку із високими тарифами на комунальні послуги вони вирішили оформити субсидію на сплату комунальних послуг, а саме на електроенергію, опалення, води, вивіз твердих побутових відходів та інших комунальних послуг, однак, їм було повідомлено про необхідність надання довідки про доходи відповідачів для нарахування субсидії, чого вони зробити не можуть, оскільки їм невідомо місце перебування відповідачів, місце роботи та рівень їх заробітної плати.

Окрім того, зазначають, що наявність реєстрації відповідачів у їх квартирі порушує право на безперешкодне користування своїм майном, оскільки без згоди відповідачів вони не можуть володіти, користуватися та розпоряджатись належним їм майном на власний розсуд, учиняти щодо нього будь-які угоди за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За вказаних вище підстав, позивачі і звернулись до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, наведених у позові.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, з проханням позовні вимоги задовольнити. Проти винесення судом заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_4 проти задоволення позовних вимог заперечувала, вказуючи на їх безпідставність.

Відповідач ОСОБА_5 та третя особа в судове засідання не з`явилися, про день та час судового розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Зі згоди позивача та відповідача, суд розглядає справи за відсутність позивача. відповідно до наданої заяви, без відповідача та третьої особи належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи.

Вислухавши позивача ОСОБА_1 .. відповідача ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що дійсно на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.08.1993, виданого на підставі розпорядження органу приватизації державного жилищного фонду виконавчого комітету міської ради народних депутатів, ОСОБА_3 належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 . /л.с.11-12/.

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_2 , виданого держаним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області Кушнір І.В. від 20.10.2009 року, ОСОБА_1 є власником 2/3 частин квартири під АДРЕСА_2 під АДРЕСА_3 , що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24204142 від 21.10.2009 року. /л.с.12-14/.

Згідно копії домової книги у квартирі АДРЕСА_1 , окрім інших, зареєстровані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказане вище також підтверджується відповідями на запит від 05.03.2018 року з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області про зареєстроване місце проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 /л.с.26-27/.

Позивачі вказують, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані у належній їм на праві власності квартирі з 1998 року, проте у ній не проживають, у квартирі відсутні їх речі, вони не сплачують комунальні послуги тощо.

В якості надання доказу не проживання відповідачів у квартирі АДРЕСА_1 , приєднали до матеріалів справи акт № 31 від 21.02.2018 року, у відповідності до якого керуючий ОСББ «Франко-14» ОСОБА_6 та співвласник квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 ., в присутності сусідів квартири 36 ОСОБА_7 та квартири 37 ОСОБА_8 засвідчують, що в квартирі АДРЕСА_2 житлового АДРЕСА_3 з 03.08.1998 року зареєстрована ОСОБА_4 , 1974 року народження з трьома дітьми: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але за даною адресою не проживають з травня місяця 2011 року. /л.с.20/

Правовий режим який регулює ці правовідносини системно входить до Глави 2 ЖК України і регулює порядок визнання наймача, або членів його сім`ї такими, що втратили право на користування жилим приміщенням внаслідок їх відсутності понад встановлені строки.

За змістом ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Ст. 72 цього Кодексу передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Початок перебігу строку відсутності визначається з дня не проживання особи в займаному приміщенні.

Виходячи з аналізу даної норми для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщеннями необхідними є дві умови: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Відсутність відповідачів за місцем реєстрації достовірно підтверджено актом № 31 від 21.02.2018 року, складеного керуючим ОСББ «Франко-14» за підписами сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з якого можна встановити тривалість відсутності наймачів за місцем реєстрації понад встановлені чинним законодавством строки.

В судових засіданнях відповідач вказала, що дійсно вони наразі не проживає у квартирі АДРЕСА_1 мешкають АДРЕСА_4 АДРЕСА_5 , проте зазначає, що позивачі їм не надають можливість мешкати за адресою реєстрації.

Разом з тим, вказали, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 05.04.2011 року, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.10.2010 року у частині вимог про виселення скасовано. Відмовлено ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_4 про виселення зі всіма особами, які з нею мешкають у квартирі АДРЕСА_1 . /л.с.40-42/

Частиною першої статті 316 ЦК України встановлено, що право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). При цьому згідно статті 346 ЦК України право власності припиняється, зокрема, в разі відчуження власником свого майна.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Таким чином, не зняття з реєстрації відповідачів порушує право власності позивачів.

Положеннями ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» закріплено, що судове рішення, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації.

Суд не погоджується з ствердженнями відповідача стосовно того, що вони не проживають за місцем реєстрації з поважних причин, а саме позивачі перешкоджають їм в цьому, оскільки доказів вказаного нею не надано, чим порушено вимоги ст. 81 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, а саме зареєстроване у встановленому порядку право власності позивачів на квартиру АДРЕСА_1 , ту обставину, що відповідачі дійсно не проживають в ній понад встановлені чинним законодавством строки, що самі і підтвердили в ході судового розгляду справи, доказів того, що позивачі перешкоджають їм в проживанні за місцем реєстрації до суду не надані, а також враховуючи те, що рішення суду є самостійною підставою для зняття з реєстрації, суд приходить до висновку про обґрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 71, 72, 150 ЖК України, ст. ст. 319, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 280 -281, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛ И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю в ньому понад встановлені строки без поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_9 , РНОКПП: НОМЕР_10 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, що знаходиться за адресою: 67700, Одеська область, м. Білгород - Дністровський, вул. Михайлівська, 56.

С У Д Д Я :