19.09.2019 227/2891/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Левченка А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Черкасової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області позовну заяву акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ

10 липня 2019 року представник позивача акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , відповідно до укладеного договору № б/н від 04.04.2008 року, отримала у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Натомість відповідачка ОСОБА_1 належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим у неї станом на 30.04.2019 року виникла заборгованість, загальна сума якої становить 360 377,78 гривень, та включає в себе заборгованість за кредитом 10 064,22 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 348 913,78 грн.; заборгованість за пенею та комісією 1 399,78 грн. Враховуючи те, що кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 125 742,78 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом 10 064,22 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 115 678,56 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 гривень.

Представник позивача акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в відкрите судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутність. Крім того, 03.09.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку Договорі банківського обслуговування в цілому. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству не суперечить. Позивачем надана копія анкети-заяви на двох сторінках від 04.04.2008 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчила, що згодна з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Представник позивача зауважує, що підпис Позичальника на кредитному договорі свідчить про те, що Позичальнику добре були відомі і цілком зрозумілі всі умови Договору і він вважає їх справедливими по відношенню до себе. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в відкрите судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. 08.08.2019 року надала суду відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що у позовній заяві позивач не вказує ні назву кредитної картки, ні строк її дії, ні розмір встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок на час складання договору. Позивач неодноразово змінював без її згоди та повідомлення як кредитний ліміт, так і тарифи % ставок. Крім того, позивачем необґрунтована і недоведена сума заборгованості по відсоткам 115 678,56 грн. станом на 29.01.2018 року, яку позивач заявив до стягнення. Відповідачка не користувалась кредитною карткою з 2015 р., в той же час сплив строк її дії (минуло більше 3 роки), до того вона регулярно сплачувала кредит і всього сплатила 41 047,37 грн., що підтверджується копією виписки по рахунку. Також 30 серпня надала заперечення з аналогічними поясненнями.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив наступне.

У справі встановлено, що 04.04.2008 року ОСОБА_1 виявила намір на отримання кредиту у ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПриватБанк», на що вказує заява ОСОБА_1 , долучена до матеріалів справи. Вказана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею і банком Договір про надання банківських послуг.

На підставі вказаної заяви ЗАТ КБ "ПриватБанк" зобов`язався надати відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Згідно з умовами укладеного кредитного договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1 600,00 гривень на платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. Протягом строку дії договору кредитний ліміт неодноразово змінювався.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 30.04.2019 року складає 360 377,78 гривень, з яких заборгованість за наданим кредитом 1 064 гривні 22 копійки, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 348 913 гривні 78 копійок, заборгованість за пенею та комісією 1 399 гривень 78 копійок (а.с. 6-9).

У позовній заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦПК України).

За змістом статті 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Звертаючись до суду з позовом, АТ КБ «Приватбанк» надало копію заяви від 04.04.2008 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ЗАТ КБ "Приватбанк", яка згідно посилань позивача, підписана відповідачкою, Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, а також розрахунок заборгованості.

Жодних заперечень відносно того, що відповідачка не підписувала вищевказану Заяву про отримання кредиту, а відповідно і не отримувала в ЗАТ КБ "ПриватБанк" кредитну картку, не користувалася нею, отримуючи від банку кредитні кошти суду надано не було, відповідачка у відзиві на позовну заяву підтвердила, що отримувала в ЗАТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку та користувалася нею, тобто матеріалами справи підтверджується те, що остання отримала від ЗАТ КБ «Приватбанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Зокрема, з наданого позивачем розрахунку заборгованості також вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 отримувала кредитні кошти від позивача, частково проводила повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 .

Згідно вказаного розрахунку заборгованість по тілу кредиту, який отримала відповідачка від АТ КБ "ПриватБанк", складає 10 064,22 грн.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідачка користувалась кредитними коштами, частково здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором, та не надала суду доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, тому суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" в частині стягнення вищевказаної заборгованості по тілу кредиту.

Проте, судом встановлено, що вищевказана Заява, на яку посилається позивач, є стандартним бланком, який не містить відомостей про розмір відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами.

На підтвердження вказаних відомостей позивач також посилається на "Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку".

Однак судом встановлено, що надані позивачем Умови не містять підпису відповідачки ОСОБА_1

Крім того, АТ КБ "ПриватБанк" не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мала на увазі відповідачка, підписуючи Заяву позичальника, та відповідно, чи брала вона на себе зобов`язання зі сплати саме того, який зазначено в Умовах, розміру відсотків, комісії, пені, штрафів у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.

А тому, відповідно, вказані Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 04.04.2008 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи видно, що договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»).

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до ч. 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи даний спір, суд враховує висновки викладені у Постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 у яких зазначено, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності і розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачкою щодо розміру відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами.

За таких обставин в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача відсотків за користування коштами, пені та штрафів слід відмовити.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Отже, з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню сума непогашеного тіла кредиту в розмірі 10 064,22 грн.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 921 гривня (а.с.1).

Таким чином з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 153,75 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 81, 141, 263, 273, 280-284, 288 Цивільно процесуального кодексу України, ст. ст. 509, 526-527, 530, 610, 612, 624 - 625,1048 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ

Позовну заяву акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки сел. Водянське Добропільського району Донецької області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 13 грудня 2001 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», (, МФО № 305299, рах. № НОМЕР_3 ), заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.04.2008 року у розмірі 10 064,22 гривень (десять тисяч шістдесят чотири гривні 22 копійки), яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10 064,22 гривень (десять тисяч шістдесят чотири гривні 22 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки сел. Водянське Добропільського району Донецької області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 13 грудня 2001 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», (, МФО № 305299, рах. № НОМЕР_3 ), витрати по сплаті судового збору у розмірі 153,75 гривень (сто п`ятдесят три гривні 75 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копію рішення направити сторонам.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк»», 01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, ;

- відповідач: ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 13 грудня 2001 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 19 вересня 2019 року.

Головуючий суддя А.М. Левченко

19.09.2019