Справа № 626/2351/18
Провадження № 2/626/61/2019
УХВАЛА

Іменем України

28.01.2019 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Рибальченко І.Г., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

До Красноградського районного суду Харківської області 20.11.2018 року надійшла позовна заява ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 48285,91 грн.

Пред'явлена позовна заява в силу ч.ч.1,2 ст. 185 ЦПК України ухвалою суду від 20 листопада 2018 року була залишена без руху на строк не більше десяти днів з дня її отримання, а саме для з'ясування кола осіб, які будуть виступати в якості відповідачів, оскільки відповідач ОСОБА_1 помер 05.07.2018 року, до пред'явлення позову до суду.

Згідно довідки про доставку електронного листа ухвала була отримана 17 грудня 2018 року, але у встановлений десятиденний строк зазначені в ухвалі недоліки не усунуті. Натомість представник АТ КБ "ПриватБанк" направив до суду клопотання про витребування доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв'язку з тим, що позивачем недоліки, зазначені в ухвалі суду від 20.11.2018 року, у встановлений судом строк усунені не були, то згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України позовна заява підлягає визнанню неподаною та має бути повернута.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст якихне допустити судовий процес у безладний рух.

Стосовно клопотання позивача щодо витребування доказів у справі, яке він просив розглядати за його відсутності, слід зазначити наступне.

За змістом ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви . Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи, що передбачено ч.ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу, як передбачено ч. 2 ст. 84 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходячи з приписів ст.ст. 83, 84 ЦПК України приходить до висновку, що позивачем не обґрунтовано у клопотанні щодо вжитих ним заходів для отримання цього доказу самостійно, доказів вжиття таких заходів та (або) причин неможливості самостійного отримання цього доказу, а відтак клопотання задоволенню не підлягає, що не позбавляє права повторного звернення з клопотанням на відповідній стадії розгляду справи.

Також, вважаю за необхідне повідомити позивача, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, а також те, що подання доказів покладається на сторони .

Разом з тим, в силу п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" позивачу АТ КБ "ПриватБанк" підлягає поверненню сума судового збору у розмірі 1 762,00 грн., сплачена при зверненні до суду, що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором вважати неподаною та повернути позивачу разом з доданими документами.

Відмовити позивачу у задоволенні його клопотань про витребування доказів. Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Повернути Акціонерному товариству Комерційний банк "ПриватБанк" ( МФО 305299) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп, який був сплачений за платіжним дорученням №PROM7BSBBI від 17.10.2018 року .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя

Красноградського районного суду ОСОБА_2