Справа № 495/8378/19
Номер провадження 2-з/495/114/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 495/8378/19 за позовом ОСОБА_1 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність,

В С Т А Н О В И В :

12 вересня 2019 року позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність.

13 вересня 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про забезпечення позову по вищезазначеній цивільній справі, згідно якої вона просить: накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0575 га (кадастровий номер :02:024:0079), цільове призначення: 01.06 для колективного садівництва, за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказану заяву, позивачка ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що на теперішній час виникли ризики, за яких спірна земельна ділянка може бути відчужена на користь третіх осіб, що унеможливить в подальшому виконання судового рішення, яке буде прийнято по суті даної справи.

Позивачка ОСОБА_1 зазначає, що згідно інформації з ДРРПННМ, яка була долучена до позову, право власності на підставі оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 .

21 серпня 2019 року на веб-порталі з оголошень «OLX» (https:// olx.ua/) з`явилось оголошення про продаж спірної земельної ділянки, вказана інформація доступна за посиланням у мережі Інтернет (додається роздруківка, яка відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 100 ЦПК України, є електронним доказом).

Перевіривши матеріали цивільної справи, заяву про забезпечення позову та встановивши обставини, у зв`язку з якими позивачка просить вжити заходи забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.1-3 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; інше.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, зявлений позивачем вид забезпечення позову у вигляді заборони відчуження нерухомого майна гарантує виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Суд при постановленні ухвали про заборону відчуження майна враховує принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

При цьому вжиття заходу забезпечення позову у вигляді заборони відчуження вказаного об`єкта нерухомого майна не виключає його з використання, а тому додаткових обмежень крім неможливості його відчуження для відповідача не існує.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження вказаного нерухомого майна не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд вважає, що заява позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову, а саме шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0575 га (кадастровий номер :02:024:0079), цільове призначення: 01.06 для колективного садівництва, за адресою: АДРЕСА_2 підлягає частковому задоволенню, а саме у вигляді заборони відчуження вказаної земельної ділянки, що є достатнім для забезпечення виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача, та виключить можливість обмеження права відповідача на користування нерухомим майном у повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись статтями 149, 150, 151,153 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 495/8378/19 за позовом ОСОБА_1 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність задовольнити частково.

Накласти арешт, у вигляді заборони відчудження нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,0575 га (кадастровий номер :02:024:0079), цільове призначення: 01.06 для колективного садівництва, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 СК « АДРЕСА_4 . АДРЕСА_5 / АДРЕСА_6 .

В задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя - підпис З оригіналом згідно

Суддя В.В. Мишко

Вик.: Цепордей Я.Ю.