Справа №203/3166/14-ц
Провадження №6/0203/34/2019
УХВАЛА

04 лютого 2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

у с т а н о в и в:

23 січня 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступник ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Вимоги стягувач обґрунтував тим, що заочним рішенням суду у справі його позов було задоволено, а згодом видано виконавчий лист. З незалежних від стягувача причин виконавчий лист було втрачено.

Представник стягувача у судовому засіданні подану заяву підтримав.

Боржник до суду не зявився, був повідомлений належним чином, що є підставою для застосування положень частини 3 статті 433 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).

Заслухавши пояснення представника стягувача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 17 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Судом встановлено, що заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.08.2014 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 26.01.2006 року в сумі 12 312,02 грн., а також судовий збір у сумі 243,60 грн., разом 12 555,62 грн (а.с. 52).

22 серпня 2014 року представниця позивача за довіреністю отримала виконавчий лист, про що свідчить її розписка на корінці справи.

З тексту заяви про видачу дублікатів виконавчого листа вбачається, що виконавчий лист був втрачений. Викладене стягувач обґрунтовує листом Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 31.08.2017 року №11594.

Між тим, суд критично ставиться до вказаного доводу стягувача, оскільки ані із заяви, ані з доданого до неї листа не вбачається, що виданий у справі виконавчий лист було звернуто до виконання.

Крім того, стягувач усупереч вимогам підпункту 17.4 пункту 17 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК звернувся до суду з явним порушенням строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Ураховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення поданої у справі заяви.

Керуючись статтями 258 260, підпунктом 17.4 пункту 17 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Заяву про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному статтею 261 ЦПК.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 ЦПК.

Повна ухвала складена 07 лютого 2019 року.

Суддя М.О. Католікян