Справа № 541/2298/18
Номер провадження 2/541/162/2019
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
31 січня 2019 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючої, судді Куцин В.М.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород Полтавської області в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання дружини
12 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_3 аліменти на утримання дружини в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_4 трьох років тобто до 19 серпня 2021 року. Просила стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 500 грн..
В обґрунтування позовної заяви зазначала, що вона 08.02.2014 зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС по м. Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, про що зроблено запис за №22. Від даного шлюбу є двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На утримання дочки відповідач на її користь сплачує аліменти, на утримання сина аліменти не стягуються. Діти знаходяться на її утриманні, що не заперечує відповідач. Відповідач працездатний, здоровий, утриманців крім спільних дітей не має, тимчасово не працює, але фінансово спроможний надавати допомогу їй до досягнення сином трирічного віку. В звязку з тим, що чоловік не працює, вважає що доцільно стягувати аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі .
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.10.2018 справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання дружини постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк п'ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали на подання до суду відзиву на позовну заяву та розяснено право та порядок такого подання.
Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягувати аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн, так як батько сина, її чоловік, відповідач по справі допомоги добровільно не надає, разом з сімєю не проживає, вона здійснює догляд за малолітнім сином і не має змоги працювати. З відповідача стягуються аліменти на утримання дочки. ОСОБА_1 ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_3 в першому судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2, оскільки нещодавно працевлаштувався і не має можливості надавати таку допомогу. Крім того на підставі рішення суду з нього стягуються аліменти на утримання дочки.
31.01.2019 відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи та про причину неявки на адресу суду не надходило. (а. с. 22).
Враховуючи згоду позивача, оскільки відповідач не зявився без поважних причин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України.
Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Після укладення шлюбу сторонами по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 08 лютого 2014 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ №116253 (а.с.3) народилися діти: дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1- КЕ №201458 та серії 1-КЕ №288967 відповідно (а.с.4,5).
Діти дочка ОСОБА_5 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який не досяг трирічного віку проживають разом з матірю позивачкою ОСОБА_2, чоловік - батько дитини, відповідач ОСОБА_3 з сімєю не проживає, що не заперечував останній.
На підставі рішення Миргородського міськрайонного суду від 23.06.2015 року відповідач сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини цього віку, щомісячно, починаючи з 26 травня 2015 року і до повноліття дитини.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Статтею 7 ЗУ Про Державний бюджет України на 2019 рік з 01 січня 2019 року визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2019 року - 1921 гривня.
Судом встановлено, що відповідач працездатний, здоровий, має можливість надавати допомогу дружині з якою проживає син який не досяг 3 років. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що заявлені позивачем вимоги про стягнення аліментів в сумі 1000 гривень щомісячно становлять більше 50% прожиткового мінімуму працездатної особи на день ухвалення рішення. Відповідач має на утриманні дочку та відповідно до рішення Миргородського міськрайонного суду від 23.06.2015 року сплачує аліменти на її утримання на користь позивача в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно. Однак всупереч ст. 81 ЦПК України не надав доказів на підтвердження своїх заперечень про неможливість надання матеріальної допомоги дружині на період догляду за сином до досягнення останнім трьох років, як і на підтвердження факту працевлаштування та наявності регулярного заробітку в певному розмірі.
Оскільки між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дружини, тому з урахуванням вищевикладених обґрунтувань суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дружини ґрунтуються на законі і підлягають частковому задоволенню.
Суд вважає за необхідне стягувати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на особисте утримання дружини в розмірі 960 (девятсот шістдесят) гривень, що становить 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи на день постановлення рішення (1921/2=960), щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4 трьох років тобто до 19 серпня 2021 року.
Позивачем при складанні позовної заяви понесені витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 500 грн. (а. с. 6). Розмір витрат підтверджується квитанцією та розрахунком адвоката. Відповідно до квитанції від 11.10.2018 позивач ОСОБА_2 сплатила адвокату ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 500 грн. за складання позовної заяви.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Виходячи з положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Зваживши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 500 грн. підлягають стягненню із позивача на користь відповідача, оскільки розмір витрат є співрозмірним зі складністю справи та виконаними роботами адвокатом.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог що зумовлює стягнення з відповідача ОСОБА_2 а ОСОБА_7 на користь держави 704 гривні 80 копійок судового збору .
Керуючись ст. 84 СК України, ст.ст. 4, 5 Закону України "Про судовий збір", ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265,280-284, 273, 352 ЦПК України , суд -
Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягувати із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1, рнокпп 333531839 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, рнокпп НОМЕР_2, аліменти на особисте утримання дружини в розмірі 960 (девятсот шістдесят) гривень щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4 трьох років тобто до 19 серпня 2021 року.
Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, НОМЕР_1, рнокпп 333531839 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, рнокпп НОМЕР_2 - 500(пятсот) гривень витрат за надання правничої допомоги.
Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15 п. 1 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Повне рішення суду складено 05.02.2019 року.

Суддя: ОСОБА_8