Справа №461/1472/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Іваника Р.В.,

представника заявника Тимащук В.А.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Львівська міська рада, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини та визначити місце відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви покликається на те, що у встановлений законом порядок ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте нотаріус повідомив, що для оформлення спадщини йому необхідно надати документи, що підтверджують місце відкриття спадщини.

Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали та просили задоволити.

Представник заінтересованої особи та заінтересована особа в судове засідання не з`явилися та про причини своєї неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна.

Встановлено, що останнім місцем проживання спадкодавця являлась квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою №7025 від 13.12.2018 року виданою ЛКП «Центральне» та актом №494 від 13 грудня 2018 року. Проте, в даній квартирі померлий проживав без реєстрації місця проживання.

Підпунктом 1.13 пункту 1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. визначено, що місце відкриття спадщини підтверджується: зокрема, довідкою житлово-експлуатаційної організації про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро про те, що спадкодавець проживав за відповідною адресою.

Підпунктом 1.14 пункту 1 глави 10 розділу II Порядку передбачено, що у разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили.

Як встановлено в судовому засіданні, заявник постійно проживав в даній квартирі разом з ОСОБА_3 на момент його смерті, що підтверджується будинковою книгою, в якій зафіксовано реєстрацію місця проживання заявника за даною адресою.

Також в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили обставини викладені у заяві, а саме те, що заявник постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_3 на момент його смерті.

Зі змісту ч.1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З роз`яснень викладених у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року вбачається, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Враховуючи те, що встановлення факту, місця відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 та факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має юридичне значення для заявника і є необхідним для оформлення документів на право власності на спадкове майно, суд вважає заяву підставною та такою, що підлягає задоволенню, оскільки наведені вище положення, в сукупності з дослідженням в ході розгляду справи доказами, вказують на обгрунтованість заяви.

Керуючись ст. ст. 293, 315,319 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини та визначити місце відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.

Повний текст рішення складено 14 червня 2019 року.