Провадження № 2/127/2776/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.09.2019 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бойко В.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогами стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь в розмірі ј частини зі всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і довічно.
Позовні вимоги аргументовані тим, що позивач є інвалідом ІІ групи загального захворювання, що підтверджується посвідченням, виданим Управлінням пенсійного фонду в Староміському районі м. Вінниця 12.05.2003 року. доходом у позивача є пенсія по інвалідності, яка складає 1 496,00 гривень.

Пенсія, яку отримує позивач, не забезпечує їй необхідного мінімуму проживання - частину вона відразу після отримання віддає на сплату комунальних послуг, а іншої частини, що залишається, не вистачає навіть на медичні препарати, які позивачі постійно необхідні.

Кошти, які заробляє чоловік ОСОБА_1 , вони витрачають на продукти харчування.

Позивач вимушена просити небайдужих людей допомагати їй одягом, харчами та іншими необхідними речами.

Окрім того, позивачу потрібне постійне лікування та періодичне санаторно-курортне лікування у зв`язку із наявністю хвороб. Однак, у зв`язку із важким матеріальним станом вона собі дозволити цього не може.

Тому, знаходячись на межі бідності та не отримуючи від дітей ніякої підтримки на прохання про надання допомоги, позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 31.07.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
20.08.2019 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому відповідач вказав, що позов не відповідає фактичним обставинам справи та є необґрунтованим з наступних підстав.
Відповідач зазначає, що позивач не довела, що потребує матеріальної допомоги. Більше того, документи, які вона долучила до позовної заяви - свідчать про протилежне.
Так, ОСОБА_1 проживає спільно зі своїм чоловіком, ОСОБА_3 . Зважаючи на це, обставину «потреби в матеріальній допомозі позивача» потрібно розглядати в цілому, виходячи із суми доходу, яку отримує сім`я позивача.
Чоловік позивача - ОСОБА_3 отримує пенсію, що значно збільшує їхній спільний бюджет із позивачем. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що «те, що заробляє мій чоловік ми витрачаємо на продукти харчування».
Таким чином, окрім того, що її чоловік отримує пенсію, він ще й отримує заробітну плату. Це в більші рази збільшує дохід їхньої сім`ї.
З огляду на вищевикладене, дохід позивача та її сім`ї - це дві пенсії (позивача та її чоловіка), заробітна плата чоловіка. Відповідно до закону, мінімальний такий дохід ставить 7 301,00 гривень (1 564,00 грн. х 2 (це дві пенсії) + 4 173,00 грн. (це мінімальна заробітна плата).
Позивач разом зі своїм чоловіком проживають у спільній 3-х кімнатній квартирі і відповідно до Єдиного рахунку за надані житлово-комунальні та інші послуги станом на 01.06.2019 року позивачу надана субсидія у розмірі 2 072,14 гривень. Таким чином, витрати позивача на комунальні послуги - є мізерними, і суттєво не впливають на сімейний бюджет позивача.
Окрім того, що позивач має спільно у власності вищевказану квартиру, позивач є власником й іншого нерухомого майна.
Так, вона є власником 17/25 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . А також, у її власності знаходиться земельна ділянка площею 0,0114 га по АДРЕСА_1 .
Вказане майно позивач здає в найм та отримує від цього прибуток.
Також з позивачем проживає й інший син, зведений брат відповідача - ОСОБА_4 . Він має стабільний високий заробіток, тому що проходить військову службу за контрактом у складі Національної гвардії України, що підтверджується довідкою № 22/312 від 27.02.2019 року.
Таким чином, його дохід входить до складу спільного сімейного бюджету позивача та її чоловіка.
Виписка з медичної карти стаціонарного хворого ревматологічного відділення № 3368/566 від 11.09.2017 року, яку позивач долучила до позовної заяви на підтвердження того, що вона хворіє і їй необхідні кошти для лікування - не може братися судом до уваги з наступних причин, оскільки дана Виписка підтверджує обставину того, що позивач хворіла станом на 2017 рік. Однак, предметом доказування даного позову - є стан здоров`я позивача на час подачі позову. Позов поданий у 2019-му році. Таким чином, дана Виписка не стосується предмету доказування.
Медичної документації станом на 2019-й рік позивач не надала. Це свідчить про те, що наразі позивач є здоровою та коштів на лікування не витрачає.
Відповідач зазначає, що його матеріальне становище є надзвичайно скрутним, офіційно не працює. Єдиний його заробіток - це підробітки, сезонна робота тощо. Іншими словами, він погоджуюся на різноманітну роботу за мізерну плату заради того, щоб прогодувати свою сім`ю та вижити разом з ними.
На утриманні відповідача є четверо дітей - двоє його дітей та двоє неповнолітніх дітей дружини, що підтверджується свідоцтвами про народження. Діти дуже часто хворіють.
Більше того, дружина відповідача наразі знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною трирічного віку.
Тому, відповідач не має змоги надавати щомісячну матеріальну допомогу позивачу.
09.09.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив позивача.
Позивач зазначає, що ОСОБА_2 має у власності автомобіль Хонда Акорд та автомобіль ЗІЛ., на якому він займається доставкою відсіву, щебня, піску, чим заробляє чималі кошти, не сплачуючи податків. Нещодавно ОСОБА_2 з сім`єю відпочивав три тижні на морі. Людина, яка знаходиться в скрутному матеріальному становищі не може собі такого дозволити. Це підтверджує матеріальний достаток ОСОБА_2 .
Про те, що ОСОБА_2 матеріально забезпечена людина свідчить і його твердження у відзиві, що за комунальні послуги позивач сплачує мізерні кошти, а згідно наданих суду рахунків це 1 500,00 грн. на місяць.
ОСОБА_2 посилаючись на скрутне матеріальне становище та неможливість надавати позивачу матеріальну допомогу, вводить суд в оману, тому що жодного належного доказу суду не надає. Наявність у ОСОБА_2 дітей не підтверджує його витрати. Наразі, сам зазначає, що його дружина знаходиться у декретній відпустці, а отже отримує грошову допомогу по догляду за дитиною. Діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які, ніби то перебувають на утриманні ОСОБА_2 , мають біологічного батька, який утримує їх матеріально. Виписка з обласної дитячої лікарні від 2016 року та консультативний висновок спеціаліста не є підтвердженням того, що лікування дітей потребує значних матеріальних витрат, а є лише разовими зверненнями.
Крім того, твердження відповідача стосовно того, що позивач не надала підтвердження своєї хвороби теж не відповідає дійсності, так як висновок щодо її стану здоров`я зроблено МСЕК коли видавалась довідка інваліда II групи загального захворювання безтерміново.
Також позивач зазначила, що ОСОБА_4 на даний час є безробітним і знаходиться на обліку в центрі зайнятості, а також відповідно до Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18.12.2013 року сплачує аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання синів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дітьми повноліття та судового наказу Гайвороновського районного суду Кіровоградської області сплачує аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки заробітку, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання ОСОБА_9 в розмірі 1/6 частки заробітку щомісячно з 19.10.2017 року і досягнення трирічного віку дитиною, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, зараз він перебуває в шлюбі в якому виховує дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Але все ж таки, він незважаючи на всі стягнення, на прохання позивача, на відміну від ОСОБА_2 , допомагає.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , записані ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с. 5)

11.04.1976 року ОСОБА_13 уклала шлюб з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 . (а.с.6)
Судом було досліджено виписку з медичної карти стаціонарного хворого ревматологічного відділення № 3368/566 від 11.09.2017 року, а саме ОСОБА_1 , консультативне заключення від 19.07.2019 року № 277 (а.с. 7, 38)
Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 12.05.2003 року, ОСОБА_1 являється інвалідом другої групи загального захворювання безтерміново. (а.с. 4)
Також, судом оглянуто копії єдиного рахунку за надані житлово-комунальні та інші послуги за квітень, травень та червень місяць 2019 року. (а.с. 9-11)
ОСОБА_1 є власником 17/25 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0114 га по АДРЕСА_1 , згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. (а.с. 24)
З матеріалів справи вбачається, що інший син позивача - ОСОБА_4 згідно судового наказу № 385/1448/17, виданого 28.11.2017 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_9 аліменти на її утримання та на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.42-43)
Окрім того, ОСОБА_4 на даний час перебуває у шлюбі з ОСОБА_14 , від якого мають дочку ОСОБА_15 (а.с. 40-41)
Згідно довідки № 22/312 від 27.02.2019 року ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_4 Національної гвардії України з 01.06.2018 року. (а.с. 25)
З 14.08.2019 року ОСОБА_4 перебуває на обліку як безробітний в Слов`янському МЦЗ, згідно довідки від 23.08.2019 року. (а.с. 37)
Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у шлюбних стосунках з ОСОБА_16 з 21.12.2018 року та від цього шлюбу має двох дітей: ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 .
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.
Згідно ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Згідно ч. 1 ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.
Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
Згідно ч. 1 ст. 206 СК України у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, інвалідами, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними.
Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, вимоги чинного законодавства, суд дійшов до переконання в тому, що відповідач не має можливості, тобто достатнього доходу, як те передбачено ст. 206 СК України, для утримання своєї матері позивача по справі. Судом прийнято до уваги стан здоров`я та матеріальне становище як позивача так і відповідача позивач є пенсіонером і має незадовільний стан здоров`я (відомості щодо стану здоров`я відповідача у справі відсутні). Судом взято до уваги, що на утриманні відповідача перебувають двоє малолітніх дітей, а також дружина, яка знаходиться у декретній відпустці. Також, судом враховано й інші обставини, що мають істотне значення.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що відповідач матеріально забезпечена людина, має у власності автомобіль Хонда Акорд та автомобіль ЗІЛ., на якому займається доставкою відсіву, щебня, піску, чим заробляє чималі кошти, не сплачуючи податків, а також те, що нещодавно ОСОБА_2 з сім`єю відпочивав три тижні на морі, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження даного факту.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Також судом не прийнято до уваги твердження відповідача про те, що на його утриманні перебуває четверо неповнолітніх дітей, оскільки двох неповнолітніх дітей дружини зобов`язаний утримувати їх батько, згідно ст. 180 СК України.

Судом враховано, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів.

Суд звертає увагу позивача, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вона являється матір`ю ОСОБА_2 , однак до суду звернулась із вимогами до ОСОБА_2 .

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Враховуючи те, що при зверненні до суду з позовом позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», проте в задоволенні позову відмовлено, судовий збір слід залишити за рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 77, 81, 141, 279, 263-265 ЦПК України

ст.ст. 172, 202, 203, 205, 206 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 11.09.2019 року
СУДДЯ