КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року

місто Київ.

Справа 361/5729/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3096/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів Іванченка М.М., Рубан С.М.,

секретар судового засідання Задерей І.В.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року (ухвалену в складі судді Селезньової Т.В., повний текст ухвали складено 27 грудня 2018 року)

в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Кухарського О.М. у виконавчому провадженні №ВП 11720809, стягувач ОСОБА_3 та про скасування постанови про встановлення обмежень у праві виїзду за межі України і постанови про обмеження у праві керування транспортними засобами,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив скасувати Постанову державного виконавця Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Київській області Кухарського О.М. від 08.08.2018р. у виконавчому провадженні №ВП 11720809 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України і Постанову державного виконавця Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Київській області Кухарського О.М. від 08.08.2018р. у виконавчому провадженні №ВП 11720809 про встановлення тимчасового обмеження боржника у керуванні транспортними засобами.

Скаргу заявник обґрунтував тим, що обмежувальні заходи вжиті щодо нього державним виконавцем без законних підстав, і вказані постанови є незаконними, протиправними, оскільки заборгованість по аліментам розрахована неправильно, є явно завищеною, аліменти визначені не за часткою 1/8 згідно останнього судового рішення, а з первісно визначеної частки 1/4; крім того, заборгованість розрахована за останній період не з його реальних доходів (допомоги по безробіттю, яку він отримував у Центрі зайнятості), а з середнього заробітку по регіону, що призвело до явного завищення розміру заборгованості; крім того, державний виконавець прийняв до уваги заборгованість, яка утворилась значно раніше, ніж були внесені зміни до закону «Про виконавче провадження», якими державному виконавцю надано право приймати дані рішення (щодо обмеження у виїзді за межі України і обмеження керування транспортними засобами), що на думку заявника є незаконним, оскільки закон не має зворотної сили у часі, і тому підставою для вжиття даних обмежень могла бути лише наявність заборгованості , яка б утворилась після внесення даних змін до закону; а у вказаний період - тобто після лютого 2018 року - він не має заборгованості по аліментам перед стягувачем ОСОБА_3, оскілки аліменти утримувались в Центрі зайнятості, а після працевлаштування - за місцем роботи; утримання аліментів не у повному розмірі пояснювалось наявністю інших виконавчих листів з аліментними зобов'язаннями перед іншими стягувачами. Крім того, заборгованість по аліментам (у значно меншому розмірі) у нього виникла з поважних причин, оскільки він має інші аліментні зобов'язання перед іншими стягувачами (аліменти на іншу дитину, аліменти на обох батьків), і заборгованість виникла за період до відкриття виконавчого провадження за даним виконавчим листом, тому така заборгованість не мала бути врахована державним виконавцем при застосуванні вказаних обмежувальних заходів. Крім того, державний виконавець не мав права вживати обмеження у керуванні транспортними засобами згідно п.10ст.71 закону, оскільки за його місцем роботи, про що він повідомив державного виконавця, обов'язковою умовою працевлаштування є наявність транспортного засобу і водійських прав. Вважає, що даними постановами він суттєво обмежений у працевлаштуванні, оскільки підшукує собі роботу у міжнародній компанії, з більшою зарплатою, і тому даними постановами також порушені і права дитини, оскільки він не має можливості влаштуватись на високооплачувану роботу. Вважає, що державний виконавець виніс дані постави необґрунтовано, не переконавшись у наявності боргу та його розмірі, не врахувавши конкретні обставини, не поставивши його до відома, виходячи виключно зі слів і інтересів стягувача. Також підставою для скасування вказаних постанов заявник зазначив те, що державний виконавець надіслав до відповідних органів вказані постанови, не дочекавшись набрання постановами законної сили.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано постанову від 08.08.2018р., винесену державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Київській області Кухарським О.М. у виконавчому провадженні ВП №11720809, про вставлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами; в іншій частині в задоволенні скарги відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її, в частині в якій йому було відмовлено, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати дії старшого державного виконавця Кухарського О.М. Броварського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області неправомірними; скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України старшого державного виконавця Кухарського О.М. по виконавчому провадженню ВП №11720809, як не правомірну та винесену з порушенням норм чинного законодавства, що порушує права заявника.

В апеляційній скарзі заявник посилався на те, що до нього неправомірно застосовано порядок та норми ЗУ «Про виконавче провадження», яких під час утворення заборгованості з аліментів - не існувало . ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» набрала чинності лише 06.02.2018 року . Право державному виконавцю самостійно виносити відповідні постанови та накладати на боржника обмеження на виїзд за кордон - з'явилося в Законодавстві пізніше, лише за тієї заборгованістю, що утворилася після 06.02.2018 року з дня набрання Закону чинності. Вказує, що заборгованість за аліментами, згідно з Постановами державного виконавця утворилися з 01.01. 2015 року по 01.02.2018 року в сумі 106 272 грн. 29 к., тому державний виконавець повинен був діяти виключно в спосіб, який був встановлений Законом для такої заборгованості.

Ухвалою від 10 грудня 2018 року Київським апеляційним судом відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу

У визначений судом строк та станом на 05 лютого 2019 року відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надійшов.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_5 доводи скарги підтримав.

Державний виконавець доводи скарги не визнав, вказав на те, що норми Закону ним порушені не були, він діяв в межах наданих йому повноважень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення скаржника та державного виконавця, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 74 Закону "Про виконавче провадження"- рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом. Згідно ч.5 ст. 74 Закону-такі дії можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів, з дня коли особа довідалась про порушення її прав.

Такі скарги розглядаються в порядку, передбаченому ст.ст. 447-450 ЦПК України.

Відмовляючи в задоволенні скарги в частині скасування постанови державного виконавця про обмеження боржника у праві виїзду за кордон, суд вважав встановленими такі обставини.

Виконавчий лист № 2-299 від 22.10.2008р. виданий Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на неповнолітню дитину у розмір 1/4 частини доходів.

До ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві подано заява ОСОБА_3 від 18.02.2009.р про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанні виконавчого листа №2-299 від 22.10.2008р. про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на її користь у розмірі 1/4 частки всіх доходів заробітку до досягнення дитиною трьох років.

02.03.2009р. ВДВС Солом'янської виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа № 2-299 .

Згідно довідок про доходи, нарахованих та виплачених аліментів і заборгованості по виконавчому листу №2-299від 22.10.2008р., яка видана ТОВ «ТНК -Транс» № 034 від 28.03.2011р. ОСОБА_1, працював на посаді Директора Департаменту фінансового контролю ООО «ТНК-Транс», всього виплачено на користь ОСОБА_6170261,38 грн. Заборгованість перед ОСОБА_6 по виконавчому листу №2-299 становить 65889,72 грн.

Згідно Довідки про доходи, нарахованих виплачених аліментів і заборгованості по виконавчому листу №2-299 від 22.10.2008р., яка видана ТОВ «ТНК -Транс» № 40 від 08.04.2011р. ОСОБА_1 , всі виплати і утримання проведені системно, своєчасно і в повному обсязі у відповідності до рішень суду, виконавчих листів і у відповідності з законодавством України. Виникнення поточної заборгованості пов'язано з одночасним пред'явленням до виконання 3-4 виконавчих листів, розмір утримань по яким перевищує встановлений законом 50% . Заборгованість перед ОСОБА_6 складає суму 70062, 29 грн.

Згідно Звіту про здійснення відрахування та виплати за період з лютого 2012р. по липень 2012р. заборгованість по виплаті аліментів на 01.08.2012р. за виконавчим листом №2-299 від 22.10.2008р. становить 52111, 67 грн.

24.10.2012р. Броварським міськрайонним судом Київської області змінено розмір аліментів, призначено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на дочку ОСОБА_7 у розмірі 1/6 частки його заробітку, (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Відповідно до відмітки рішення суду набрало законної сили. Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист 24.04.2013р. яким змінено розмір аліментів ОСОБА_1 та призначено стягувати на користь ОСОБА_3 аліменти на користь дочки ОСОБА_7 у розмірі 1/6 частки доходів.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 22.09.2016р. зменшено розмір аліментів, стягнутих рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.10.2012р. із 1/6 частки на 1/8 частину заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили 22.09.2016р.

Згідно Звіту про здійснення відрахування та виплати №ТТ031/2 від 18.03.2016р., ВДВС Солом'янського РУЮ у м.Києві відносно боржника ОСОБА_1 за період з вересня 2015 р. по лютий 2016 р. - заборгованість по виплаті аліментів станом на 29.02.2016р. становить 43748, 24 грн.

Згідно Звіту про здійснені відрахування та виплати №ТТ060/3 від 10.10.2016р. ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві відносно ОСОБА_1 за період з березня 2016 р. по вересень 2016 р. заборгованість по виплаті аліментів на 30.09.2016р. за виконавчим листом №2-299 від 22.10.2008р. становить 59023, 37 грн.

Згідно Звіту про здійснені відрахування та виплати №ТТ015/2 від 20.04.2017р., ВДВС Солом'янського РУЮ у м.Києві, відносно ОСОБА_1 за період з жовтня 2016 р. по квітень 2017 р. заборгованість по виплаті аліментів на 19.04.2017р. за виконавчим листом№2-299 від 22.10.2008р. становить 78602, 39 грн.

07.02.2018р. вих.№ 17089 дані відносно ОСОБА_1 було внесено до Єдиного реєстру боржників.

Постановою ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві від 26.02.2018р. виконавче провадження передано до Броварського ВДВС ГТУЮ у Київській області.

Відповідно до розрахунку заборгованості №31009081 від 01.02.2018р. Солом'янського районного відділу ДВС в м. Києві, за виконавчим листом №2-299/2008р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 - заборгованість з аліментів 106272,29грн.

Постановою державного виконавця Броварського міськрайонного відділу ДВС від 26.03.2018р. прийнято виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини (ВП 11720809).

16.02.2018р. ОСОБА_1 подав повідомлення до ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції, що його знято з обліку як безробітного з Броварського міськрайонного центру зайнятості, та з 15.02.18р. він працевлаштований в ОСББ «Грушевського - 19».

Згідно наданого Цивільно-правового договору від 15.02.2018р. між замовником ОСББ «Грушевського, 19» і виконавцем ОСОБА_1 - замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання виконати наступні роботи: зокрема, п.1.1 брати участь у обслуговуванні, утриманні спільного майна будинку, забезпечувати доставку власним транспортом товарно-матеріальних цінностей, що закуповуються, брати участь у відборі підрядників, тощо; п.3.2 - виконавець зобов'язується виконувати роботи на власному транспортному засобі та мати відповідні водійські права. Згідно п.7.1, 7.2 - договір діє до повного його виконання і пролонгується на наступний рік при відсутності письмової вимоги про його розірвання.

30.03.2018р. ОСОБА_1 подав заяву до ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції про повідомлення про нове місце роботи .

Згідно відповіді на запит державного виконавця від 26.03.2018р. до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно - правовими договорами, про останнє місце роботи, за результатом обробки запиту інформацію про боржника ОСОБА_1 не знайдено.

Згідно відповіді на запит від 26.03.2018р. до ДФСУ про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, результат обробки запиту - що інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО інформація про боржника ОСОБА_1 відсутня.

Постановою від 30.03.2018р. звернуто стягнення на заробітну плату боржника; згідно даної постанови - встановлено, що боржник отримує дохід в ОСББ «Грушевського - 19», за адресою, АДРЕСА_1.

Згідно Звіту про здійснені відрахування та виплати по Броварському міськрайонному центру зайнятості за період з травня 2017р. по лютий 2018р., з доходу ОСОБА_1 стягнуто та перераховано стягувачу 4801, 93 грн.

Відповідно до Довідки, виданої головою ОСББ «Грушевського - 19», з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 з лютого 2018р. по липень 2018р. стягувалось по 210 грн. в місяць.

Листом від 08.08.2018р. №26434 Броварським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Київській області здійснено виклик боржника ОСОБА_1 до виконавця на 22.08.2018р. та повідомлено про заборгованість, яка станом на 01.02.2018р. становила 106272,29грн.

В Довідці-розрахунку, виконаній державним виконавцем Кухарським ОМ. 08.08.2018р., за період з лютого 2018р. по липень 2018р. нараховано аліментів в сумі 3348грн. (1260, 00грн. щомісячно), заборгованість станом на 1.08.2018р. складає 108360,29грн., яка за своїм сукупним розміром перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Також встановлено, що ОСОБА_1 має виконавчі листи про стягнення аліментів на користь його батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на їх утримання, і аліментів на іншу неповнолітню дитину на користь стягувача Діденко.

Стаття 71 Закону «Про виконавче провадження» в редакції до змін закону від 7.12.2017р. не містила частини 9-10 і не передбачала права виконавця виносити постанову про обмеження боржника з аліментів у виїзді за межі України та обмеження у праві керування транспортними засобами. Натомість Законом № 2234-УІІІ від 07.12.2017 статтю 71 було доповнено частинами 9 та 10 (відповідно частина 9 колишньої редакції стала частиною 11). Відповідно до ч.9 Закону, яка набрала чинності з 08 лютого 2018 року за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: зокрема 1) про встановлення обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Оскаржуваною Постановою державного виконавця Кухарського О.М. від 08 серпня 2018 року встановлено тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1 у виїзді за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2-299.

Суд також встановив, що дії державного виконавця, щодо застосування до боржника обмеження у праві виїзду за кордон відповідають вимогам закону; оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, відповідає загальній меті обов'язковості судового рішення, відповідає цілям виконавчого провадження, відповідає інтересам стягувача на повне і належне виконання судового рішення, а також відповідає інтересам дитини, захищеним даним судовим рішенням.

Дослідивши подані сторонами докази, колегія суддів приходить до висновку, що вищевказані обставини, які суд вважав встановленими є доведеними. Висновки суду, щодо наявності повноважень та законних підстав у державного виконавцяобмежити скаржника у праві виїзду за кордон, відповідають цим обставинам та вимогам Закону.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що для застосування ч.9 ст.71 Закону могла братись до уваги заборгованість лише за період після прийняття даної норми закону, тобто після лютого 2018 року, колегія не приймає, виходячи з наступного:

по-перше, Закон про виконавче провадження, а також ЦПК України до внесення змін до Закону в грудні 2017 року також передбачав вставлення боржнику обмеження у виїзді за межі України при наявності заборгованості по судовим рішенням, в тому числі заборгованості по аліментам; внесенням до Закону відповідних змін була змінена (спрощена) процедура встановлення такого обмеження. Крім того, після внесення відповідних змін до Закону боржником не вжито заходів до погашення заборгованості, заборгованість не перестала існувати, і тому у державного виконавця були підстави для застосування частини 9 статті 71 Закону станом на серпень 2018 року, враховуючи, в тому числі, і той факт, що на дату прийняття оскаржуваної постанови вже пройшов період, з яким пов'язується застосування примусового обмежувального заходу, передбачений в ч.9 ст.71 Закону ( як чотири, так і шість місяців). Крім того, сама норма закону не містить деталізації щодо періоду, за який виникла заборгованість з аліментів (поточна чи у минулому), визначаючи лише її загальний розмір (заборгованість має бути більшою ніж аліменти за шість, а після внесення змін - за чотири, місяці), а ч.4 ст.11 закону визначає, що такий період обраховується з моменту пред'явлення виконавчого документу до виконання. Також суд враховував, що виходячи зі змісту статті 71 Закону - вжиття даних обмежувальних заходів є не лише правом, а і обов'язком державного виконавця. І при встановлених конкретних обставинах державний виконавець не мав підстав для невжиття відносно боржника обмеження у праві виїзду за межі України.

Посилання боржника на те, що він знаходиться в пошуках роботи у міжнародних компаніях, для чого не може бути обмежений у виїзді за межі України, - для розгляду даної скарги і для застосування статті 71 Закону - значення не мають. Боржник не довів наявності у нього таких підстав, які б заслуговували в цьому сенсі на увагу, і які б дійсно свідчили про порушення його прав та законних інтересів. (Законним інтересом уцьому сенсі є виконання судового рішення і погашення виниклої заборгованості по періодичним аліментним платежам).

Посилання боржника на те, що заборгованість за минулий період обрахована невірно, колегією не можуть бути враховані, так як ні державному виконавцю, на виконанні якого перебував виконавчий лист, ні суду - ОСОБА_1 не надав судове рішення , відповідно до якого встановлено незаконність нарахування заборгованості в розмірі , зазначеному в оскаржуваній постанові. Розмір заборгованості в даній справі судом не визначається і не перевіряється, а визначається державним виконавцем у порядку, передбаченому СК України, і у разі спору -судом.

В разі, якщо таке рішення буде ухвалено, та розмір заборгованості буде зменшено до визначеного в ст. 71 Закону мінімального розміру, ОСОБА_1 матиме можливість звернутись до державного виконавця, або до суду з відповідною заявою про скасування такого обмеження.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування відсутні.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка її подала . Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у апеляційному суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 лютого 2019 року.

Головуючий Желепа О.В.

Судді Рубан С.М.,

ІванченкоМ.М.