Ухвала

12 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 727/6556/18

провадження № 61-16337ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» на постанову Чернівецького апеляційного суду від 10 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про визнання наказу про звільнення незаконним та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, уточнивши позовні вимоги в липні 2018 року, про визнання наказу про звільнення незаконним та поновлення на роботі до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (далі - ТОВ «Нова Пошта») посилаючись на те, що 04 червня 2015 року він прийнятий на роботу на посаду менеджера зі збуту в місті Чернівці в ТОВ «Нова пошта». 01 лютого 2016 року його переведено на посаду провідного фахівця Відділу регіональних продажів Департаменту регіональних продажів Дирекції з продажів ТОВ «Нова Пошта».

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 05 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 10 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 05 квітня 2019 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Нова пошта» про визнання наказу про звільнення незаконним та поновлення на роботі скасовано.

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Нова Пошта» в цій частині задоволено частково.

Визнано незаконним наказ про звільнення ОСОБА_1 - провідного фахівця Відділу регіональних продаж Департаменту регіональних продажів Дирекції з продажів в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» від 26 березня 2018 року № 58-К за пунктом 3 статті 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного фахівця Відділу регіональних продаж Департаменту регіональних продажів Дирекції з продажів в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» з 26 березня 2018 року.

Стягнуто з ТОВ «Нова Пошта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 122 443 (сто двадцять дві тисячі чотириста сорок три) гривні з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

27 серпня 2019 року доВерховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Нова Пошта» на постанову Чернівецького апеляційного суду від 10 липня 2019 року, в якій заявник просить вказану постанову скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору в даній справі є визнання незаконним наказу ТОВ «Нова Пошта» № 2 - Д від 18 січня 2018 року та № 3 - Д від 19 січня 2018 року про оголошення ОСОБА_1 догани за порушення дисципліни та наказу № 58 - К від 26 березня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи за пунктом 3 статті 40 КЗпП України; поновлення ОСОБА_1 на посаді провідного фахівця відділу регіональних продаж Департамент регіональних продажів в ТОВ «Нова Пошта» та стягнення з ТОВ «Нова Пошта» на користь ОСОБА_1 втрачений заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 122 443 грн.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Також ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2019 року становить 960 500,00 грн.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному перегляду, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Таких же висновків дійшов Верховний Суд в ухвалах від 27 травня 2019 року у справі № 415/2835/17 (провадження № 61-9545ск19); від 22 квітня 2019 року у справі № 607/3509/17 (провадження № 61-5451ск19); від14 червня 2019 року у справі № 173/946/17 (провадження № 61-8305ск19).

З урахуванням наведеного, оскільки ТОВ «Нова Пошта» подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» на постанову Чернівецького апеляційного суду від 10 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про визнання наказу про звільнення незаконним та поновлення на роботі.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко