Справа №463/3684/19
Провадження №4-с/463/15/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мармаша В.Я.

при секретарі судових засідань Заставній С.Л.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за скаргою Акціонерного товариства «Ідея Банк», заінтересовані особи: старший державний виконавець Слов`янського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області Сірик Станіслав Володимирович, ОСОБА_1 про скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Скаргу мотивує тим, що 05.03.2019 АТ «Ідея Банк» пред`явив до примусового виконання виконавчий лист виданий Личаківським районним судом м. Львова 29.01.2019 року по справі № 463/4254/15-ц про вилучення у ОСОБА_1 транспортного засобу, який є предметом застави, та передати його ПАТ «Ідея Банк» для реалізації. На адресу АТ «Ідея Банк» надійшло повідомлення старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області Сірика С.В. від 16.04.2019 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.7 ч. 4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із тим, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень. АТ «Ідея Банк» вважає таке повідомлення незаконним та таким, що грубо порушує інтереси АТ «Ідея Банк», як стягувача з наступних оскільки відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає перелік заходів примусового виконання рішення не є вичерпним, а згідно ч. 1 п. 5 зазначеної статті, заходами примусового виконання рішення є інші заходи примусового характеру, передбачені цим законом. Вилучення транспортного засобу в ОСОБА_1 та передача його позивачу для реалізації визначений резолютивною частиною рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27.06.2018, яке набрало законної сили та підлягає примусовому виконанню, а повернення виконавчого документа без прийняття до виконання грубо порушує право стягувача на примусове виконання цього рішення суду.

Заявник та заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вивчивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова у справі № 463/4254/15-ц, було звернуто стягнення на предмет застави, що підтверджено виконавчим листом виданого 29.01.2019 року (а.с. 5).

Представником ПАТ «Ідея Банк» подано заяву до відповідного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області про відкриття виконавчого провадження на підставі зазначеного вище виконавчого листа.

16.04.2019 року старшим державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області Сіриком С.В. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання з тих підстав, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу , порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене те, що рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27.06.2019 по справі № 463/4254/15-ц підлягає примусовому виконанню, виконавчий лист виданий судом для примусового виконання зазначеного рішення суду відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» суд вважає що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, однак частково, оскільки як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", що кореспондується із положенням п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.2014 року № 6, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Керуючись ст. ст.258, ст. 259, 260-261, 353, 447, 449, 450,451 ЦПК України, ст. 4, 8, 26 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» на дії старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області Сірика Станіслава Володимировича щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання задовольнити частково.

Скасувати повідомлення старшого державний виконавця Слов`янського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області Сірика Станіслава Володимировича від 16 квітня 2019 про повернення стягувачу Акціонерному товариству «Ідея Банк» виконавчого листа № 2/463/105/17 виданого Личаківським районним судом м. Львова 29.01.2019 по цивільній справі № 463/4254/15-ц за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала суду у відповідності до ст. 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду складена та підписана суддею 15 серпня 2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст.354 ЦПК України.

Суддя: В.Я. Мармаш