Постанова

Іменем України

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 404/1041/16-ц

провадження № 61-33380св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

позивач -ОСОБА_1 ,

відповідачі: Кіровоградська обласна спілка споживчих товариств (Облспоживспілка), Підприємство «Кооперативний ринок» Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств (Облспоживспілки),

третя особа - Кіровоградська міська рада

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 січня 2017 року у складі судді Кулінка Л.Д. та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 23 травня 2017 року у складі колегії суддів: Голованя А. М., Гайсюка О. В., Мурашка С. І.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, просила зобов`язати відповідачів за власний рахунок демонтувати (прибрати) металеві кіоски (тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності), які розміщені на належній ОСОБА_1 земельній ділянці загальною площею 0,0360 га, що розташована на АДРЕСА_1 .

Позов мотивований тим, що у приватній власності позивача ОСОБА_1 перебуває нежитлова будівля загальною площею 174,6 кв м, розташована на АДРЕСА_1 . Право приватної власності позивача на вказане майно підтверджується свідоцтвом про право власності від 11 березня 2005 року № 212, виданим виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради. Також, між ОСОБА_1 як фізичною особою та Кіровоградською міською радою для розміщення нерухомого майна 17 жовтня 2013 року укладено договір № 38 оренди землі загальною площею 0,0360 га. Вказана земельна ділянка позивача межує із земельною ділянкою, яка належить на праві оренди Кіровоградській обласній спілці споживчих товариств (Облспоживспілці) (далі - Кіровоградська облспоживспілка) згідно з договором оренди землі від 17 листопада 2009 року № 246. Проте, без відома позивача, відповідач самовільно, в порушенням вимог законодавства, зайняв земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 Зокрема, на земельній ділянці впритул до магазину позивача без відповідних документів і без дозволу користувача земельної ділянки, без отримання в Кіровоградській міській раді паспорта прив`язки ТС встановлено 12 металевих кіосків (тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності). На вимоги позивача звільнити її земельну ділянку встановивши дані кіоски поза її межами, Кіровоградська облспоживспілка не реагує.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 січня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Кіровоградської облспоживспілки, Підприємства «Кооперативний ринок» Кіровоградської облспоживспілки, за участю третьої особи Кіровоградська міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено обставин порушення її прав та інтересів внаслідок самовільного зайняття Підприємством «Кооперативний ринок» Кіровоградської облспоживспілки земельної ділянки, якою користується ОСОБА_1 , шляхом встановлення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (металевих кіосків), а тому позовні вимоги, пред`явлені до вказаного відповідача не підлягають задоволенню. Між Кіровоградською облспоживспілкою як орендарем і Підприємством «Кооперативний ринок» Кіровоградської облспоживспілки як суборендарем укладеного договір суборенди землі від 07 липня 2011 року № 00185, згідно з яким користувачем земельної ділянки, площею 24830,50 кв.м, розташованої на АДРЕСА_2 є суборендар, відповідач Кіровоградська облспоживспілка є неналежним відповідачем у даному спорі.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 23 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 січня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що обставина розташування на орендованій позивачем земельній ділянці об`єктів малої архітектурної форми підтверджена належними доказами, проте в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що зазначені малі архітектурні форми (металеві кіоски) розмістили саме відповідачі у справі. Отже, позивач не довела факту порушення її прав на орендовану нею земельну ділянку з боку відповідачів, а тому суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ), в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 23 травня 2017 року, справу направити до суду апеляційної інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою ВССУ від 26 липня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

31 травня 2018 року справу № 404/1041/16-ц і матеріали касаційного провадження ВССУ передано до Верховного Суду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, щосудами проігноровані доводи позивача про те, що вона просила суд встановити факт порушення її земельних прав як взагалі, так і відповідачами. Суд першої інстанції не зробив висновку про порушення її законних прав шляхом незаконного розміщення саме невідомими особами на її земельній ділянці 12 металевих кіосків. У апеляційному суді вона також просила встановити обставини порушення її прав на землю саме фактом розташування 12 кіосків, власники яких невідомі. Апеляційний суд припустився тієї ж помилки, як і суд першої інстанції, та перевірив факт порушення прав позивача саме відповідачем. Суд першої інстанції не вирішив питання щодо заміни неналежних відповідачів належними - власниками кіосків, не встановив таких власників, не попередив позивача про правові наслідки невчинення позивачем дій, спрямованих на з`ясування дійсних власників. Власники кіосків не були залучені судом як треті особи. Позивач вважає, що факт порушення її прав є доведеним наявними у матеріалах справи доказами, незважаючи на те, що суди попередніх інстанцій дійшли протилежного висновку.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Фактичні обставини, встановлені судами

Власником нежитлової будівлі на АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 11 березня 2005 року № 212, виданим виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14 листопада 2013 року № 12790295, наданим Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області.

Між Кіровоградською міською радою (далі - орендодавець) і ОСОБА_1 (далі - орендар) укладено договір оренди землі від 17 жовтня 2013 року № 38, за умовами пункту 1 якого, орендодавець на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 12 вересня 2012 року № 1955 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок» та від 17 вересня 2013 року № 2499 «Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 12 вересня 2012 року № 1955» передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення магазину, що знаходиться на АДРЕСА_1.

Відповідно до пункту 2 даного договору оренди, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0360 га із земель, що використовуються в комерційних цілях, кадастровий номер :39:324:0111.

Вищевказана земельна ділянка передана ОСОБА_1 на підставі акту про передачу та прийому земельної ділянки (в натурі) від 10 вересня 2013 року відповідно до вимог пункту 6 договору оренди.

Згідно з актом встановлення та узгодження меж земельної ділянки від 10 вересня 2013 року, встановлено в натурі та погоджено межі земельної ділянки на АДРЕСА_1 . Суміжними землекористувачами (власниками) земельних ділянок ніяких претензій при визначенні меж земельної ділянки не виявлено. Межі земельної ділянки погоджені. Суміжних землекористувачів (власників земельних ділянок) попереджено щодо відповідальності за збереження вищевказаних межових знаків.

Право оренди позивача на зазначену земельну ділянку підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 17 жовтня 2013 року № 11073106.

Підприємство «Кооперативний ринок» Кіровоградської облспоживспілки оспорювало договір оренди землі від 17 жовтня 2013 року № 38 і рішення органів місцевого самоврядування, на підставі яких він укладався. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 16 серпня 2016 року, яке ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2016 року залишено без змін, відмовлено у позові Підприємства «Кооперативний ринок» Кіровоградської облспоживспілки до Кіровоградської міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: Кіровоградської облспоживспілки, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправним і скасування пунктів рішень, визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити певні дії.

Оскільки договір оренди землі від 17 жовтня 2013 року № 38 чинний, у користуванні позивача перебуває земельна ділянка загальною площею 0,0360 га.

Дана земельна ділянка межує із земельною ділянкою, яка знаходиться на АДРЕСА_2 .

Між Кіровоградською міською радою (орендодавцем) і Кіровоградською облспоживспілкою (орендар) 17 листопада 2009 року за № 246 укладено договір оренди землі, за умовами пункту 1 якого орендодавець на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 17 грудня 2008 року № 1716 «Про передачу в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_4 » та від 09 липня 2009 року № 2334 «Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 17 грудня 2008 року № 1716 та № 1717» передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення Колгоспного ринку, яка знаходиться на АДРЕСА_2 .

Відповідно до пункту 2 даного договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 24 830,50 кв. м з земель, які використовуються в комерційних цілях.

Договір оренди землі від 17 листопада 2009 року № 246 укладений на десять років. Договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації (пункт 3 даного договору).

Договір оренди землі від 17 листопада 2009 року № 246 зареєстрований у Кіровоградській регіональній філії Державного підприємства Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельним ресурсам, про що у Державному реєстрі земель зроблено запис від 01 квітня 2010 року за № 36.

Вищевказаний договір оренди землі був оспорений, проте недійсним не визнаний, про що свідчать рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 червня 2013 року, яке залишено в силі ухвалою ВССУ від 27 листопада 2013 року.

Між Кіровоградською облспоживспілкою (орендар) та Підприємством «Кооперативний ринок» Кіровоградської облспоживспілки (суборендар) укладеного договір суборенди землі від 07 липня 2011 року № 00185.

Відповідно до умов пункту 1 договору суборенди орендар на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 17 грудня 2008 року № 1716 «Про передачу в оренду земельної ділянки на АДРЕСА_2 » та від 09 липня 2009 року № 2334 «Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 17 грудня 2008 року № 1716 та № 1717» передає, а суборендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення Колгоспного ринку, що знаходиться на вулуці АДРЕСА_2 .

Відповідно до пункту 2 договору суборенди в суборенду передається земельна ділянка загальною площею 24 830,50 кв. м із земель, що використовуються в комерційних цілях.

Орендарем Кіровоградською облспоживспілкою передано суборендарю зазначену земельну ділянку, про що свідчить акт приймання-передачі об`єкта оренди від 07 липня 2011 року, складений відповідно до вимог пункту 6 договору суборенди.

Договір суборенди укладений на строк дії договору оренди земельної ділянки, що діє до 01 квітня 2020 року. Договір суборенди набуває чинності після його державної реєстрації (пункт 3 договору суборенди).

Вищевказаний договір суборенди зареєстрований у Кіровоградській регіональній філії Державного підприємства Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельним ресурсам, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 07 липня 2011 року за № 00185.

Право суборенди Підприємства «Кооперативний ринок» Кіровоградської облспоживспілки на вищевказану земельну ділянку підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 17 грудня 2015 року № 50109293, наданим Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області.

Відповідно до пункту 1.1. статуту Підприємства «Кооперативний ринок» Кіровоградської облспоживспілки, затвердженого постановою правління Кіровоградської облспоживспілки від 10 червня 2011 року № 117, дане підприємство створене відповідно до постанови правління Кіровоградської обспоживспілки від 18 листопада 2002 року № 258 внаслідок реорганізації шляхом перетворення Спільного товарно-виробничого підприємства «Управління ринків облспоживспілки». До складу даного підприємства, зокрема, входить підрозділ «Колгоспний ринок», розташований на АДРЕСА_2 (пункт 1.5. статуту).

Згідно з актом обстеження земельної ділянки площею 0,0360 га, яка перебуває в оренді у ОСОБА_1 і знаходиться на АДРЕСА_1, комісією 05 лютого 2016 року візуально встановлено, що на даній земельній ділянці впритул до магазину позивача встановлено 12 металевих кіосків (тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності).

На замовлення позивача від 06 квітня 2016 року № 504 Кіровоградською регіональною філією Центру державного земельного кадастру проведено топографо-геодезичні роботи, під час яких виявлено, що на земельній ділянці кадастровий номер :39:324:0111 на АДРЕСА_1 знаходяться об`єкти малої архітектурної форми, які не перебувають у користуванні або власності орендаря земельної ділянки, що підтверджено листом від 15 серпня 2016 року № 03/3/790.

Виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради від 23 вересня 2016 року на звернення Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області щодо встановлення металевих кіосків на АДРЕСА_1 повідомлено, що у виконавчих органах Кіровоградської міської ради інформація стосовно встановлення металевих кіосків за вищевказаною адресою відсутня.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 просила суд зобов`язати відповідачів за власний рахунок демонтувати (прибрати) металеві кіоски (тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності), які розміщені на належній ОСОБА_1 земельній ділянці загальною площею 0,0360 га, що розташована на АДРЕСА_1 .

Отже, зміст позовних вимог спростовує доводи касаційної скарги про те, що позивач просила захистити її право шляхом встановлення факту порушення її прав на земельну ділянку невідомими особами.

Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, (далі - ЦПК України 2004 року) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

При цьому підставою позову є обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які в сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до відповідача, предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача.

Суд першої інстанції вирішив справу у межах заявлених позовних вимог.

Розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , апеляційний суд дотримався частини першої статті 303 ЦПК України 2004 року, відповідно до якої під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Необґрунтованими є доводи касаційної скарги щодо протиправного незалучення до справи власників кіосків, щодо демонтажу яких заявлений позов, а також їх невстановлення судом першої інстанції.

Згідно зі статтею 10 ЦПК України 2004 року кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У статті 60 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України 2004 року особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Таким чином, саме на позивача нормами процесуального права покладений обов`язок надавати докази на обґрунтування позовних вимог, у тому числі щодо факту порушення прав позивача та особи, яка їх порушила, тоді як суд відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу не наділений повноваженнями щодо збирання доказів у позовному провадженні за власною ініціативою.

Доводи касаційної скарги про незалучення власників кіосків судом як належних відповідачів або третіх осіб суперечать нормам процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 33 ЦПК України 2004 року суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Відповідне клопотання позивачем не заявлялось.

Суд першої інстанції ухвалою від 28 березня 2016 року задовольнив клопотання позивача про залучення співвідповідачем Підприємства «Кооперативний ринок» Кіровоградської облспоживспілки. В ухвалі наведений зміст статті 33 ЦПК України із зазначенням не лише порядку залучення співвідповідача, але й заміни неналежного позивача належним.

Оскільки позивач предметом позову визначив усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтування металевих кіосків (тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності), то особи, яким належать такі кіоски, мали бути залучені судом як належні відповідачі у даній справі у разі відповідного клопотання позивача. а не треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору. Відповідно до змісту позовної заяви, позивач вбачала порушення свого права у наявності даних кіосків на земельній ділянці, яка перебуває у її користуванні, та звернулася до суду з вимогою про їх демонтаж особами, які, на думку позивача, їх незаконно встановили.

Відмова у позові до співвідповідачів не позбавляє позивача права звернення до суду з позовом до інших осіб, у діях яких позивач вбачає порушення, невизнання або оспорення її прав або законних інтересів.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення постановлено без додержання норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, що обумовлюють скасування оскаржуваних судових рішень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами першої і апеляційної інстанцій повно встановлено обставини справи на підставі належної оцінки наявних у справі доказів, визначено норми права, які підлягали застосуванню.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення без змін.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 23 травня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. М. Ігнатенко В. С. Жданова
В. О. Кузнєцов