РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді - Полонця С.М.,

секретаря с/з - Глущенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Житомирської міської ради, про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини з України за кордон без згоди та супроводу батька та оформлення проїзного документа без згоди батька,

за участю: представника позивача - адвоката ОСОБА_4, відповідача - ОСОБА_3, його представника - адвоката ОСОБА_5, представника третьої особи - ОСОБА_6, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить надати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України без супроводу і дозволу батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у Чеську Республіку на період з 14.12.2018 року по 14.12.2019 року, у супроводі його матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; дозволити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, оформлювати документи для тимчасового виїзду малолітньої дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у Чеську Республіку на період з 14.12.2018 року по 14.12.2019 року. При цьому посилається на те, що сторони по справі є батьками малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає разом з матір'ю. У зв'язку з реєстрацією шлюбу з громадянином Чеської Республіки позивач з малолітнім сином проживають в Чеській Республіці, де позивач працевлаштована, а дитини навчається в початковій школі. Вперше відповідач надав дозвіл на виїзд сина з України за кордон, а вдруге відповідач спочатку погодився надати дозвіл та склав відповідну заяву, але відразу її не віддав позивачу та почав вимагати від неї гроші і потім перед поверненням позивачу до Чеської Республіки передав пошкоджену заяву з принизливим виразом на адресу позивача.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 17.12.2018 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник третьої особи при вирішенні спору покладалася на розсуд суду.

Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст.152 СК України дитина має право на належне батьківське виховання, та відповідно ст.150 цього ж Кодексу батьки зобов'язані виховувати дитину та піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до п. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із змінами, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

20.04.2018 року відповідач надав нотаріально посвідчену згоду на тимчасову поїздку за кордон - до Чеської Республіки на відпочинок в період з 10.06.2018 року по 10.12.2018 року, його сина, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, у супроводі матері, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка взяла на себе відповідальність за життя, здоров'я його сина, вирішення всіх питань, які виникатимуть під час поїздки та будуть стосуватися його дитини, а також ґарантувала повернення ОСОБА_7 до України після закінчення терміну перебування в Чеській Республіці.

Вдруге відповідач спочатку погодився надати дозвіл на виїзд сина за кордон без згоди та супроводу батька, склав відповідну заяву та звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Семенюк В.Ю. за посвідченням свого підпису на заяві та нотаріус 03.09.2018 року посвідчила підпис відповідача на відповідній заяві. Однак у подальшому відповідач передав позивачу пошкоджену заяву на адресу позивача.

У зв'язку з реєстрацією шлюбу з громадянином Чеської Республіки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, позивач змінила своє прізвище ОСОБА_9 на ОСОБА_2, проживає разом з чоловіком та малолітнім сином ОСОБА_7 у Чеській Республіці та працевлаштована там, а дитина навчається в початковій школі.

Богунським відділом державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 16.11.2018 року відкрито виконавче провадження №57705555 з виконання судового наказу №295/12550/18, виданого 07.11.2018 року Богунським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.09.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, судом встановлено, що малолітнього ОСОБА_7 було вивезено позивачем до Чеської Республіки всупереч згоди батька дитини не тимчасово на відпочинок, а на постійне проживання, оскільки дитина там навчається в учбовому закладі і має побутову карту, та не була повернута до України після закінчення терміну перебування 10.12.2018 року, незважаючи на те, що позивач гарантувала це.

Враховуючи вищевикладене та те, що незважаючи на обґрунтовану відсутність згоди батька дитина вивезена з України та на даний час продовжує постійно проживати в Чеській Республіці, а тому відсутні правові підстави для надання позивачеві дозволу на тимчасовий виїзд малолітньої дитини за межі України без супроводу і дозволу батька у Чеську Республіку на період з 14.12.2018 року по 14.12.2019 року у супроводі його матері та надання їй дозволу без згоди батька дитини на оформлення документів для тимчасового виїзду дитини за кордон.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Житомирської міської ради, про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини з України за кордон без згоди та супроводу батька та оформлення проїзного документа без згоди батька, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 06.02.2019 року.

Суддя: С.М. Полонець