Постанова

Іменем України

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 461/4467/18

провадження № 61-46023св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя - доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Крата В. І., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову апеляційного суду Львівської області у складі колегії суддів: Крайник Н. П., Мельничук О. Я., Савуляка Р. В. від 28 вересня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними.

Позовна заява мотивована тим, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04 червня 2014 року в цивільній справі № 461/5969/14 в порядку забезпечення позову накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1; земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за вказаною адресою та автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер Прадо», реєстраційний номер НОМЕР_1. Незважаючи на арешт, 15 листопада 2016 року ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу продала ОСОБА_2 вказаний житловий будинок, а 18 листопада 2016 року - земельну ділянку.

З урахуванням наведеного, позивач просив визнати вказані договори купівлі-продажу недійсними.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13 серпня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що позивач недоліки позовної заяви в установлений судом строк не усунув.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Львівської області від 28 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 13 серпня 2018 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції помилково не долучив до матеріалів справи належним чином оформлену позовну заяву та клопотання про відстрочення сплати судового збору та не вирішивши клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору, повернув позовну заяву позивачу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати зазначену постанову апеляційного суду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 461/4467/18 з Галицького районного суду м. Львова.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 січня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що законодавцем встановлена єдина можливість усунення недоліків позовної заяви після залишення її без руху - це подання заяви про усунення недоліків. Тому, висновки суду про те, що подання нової позовної заяви прирівнюється до подання заяви про усунення недоліків первинної позовної заяви є необґрунтованим та таким, що суперечить нормам ЦПК України.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

20 листопада 2018 року до касаційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу, у якому позивач зазначив, що усунення недоліків, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, можливе не лише у спосіб подання заяви про їх усунення, а також іншим чином, зокрема, оформленням позовної заяви, яка відповідає вимогам статей 175-177 ЦПК України. Тому доводи касаційної скарги є неспроможними, а ОСОБА_2, оскаржуючи законну та обґрунтовану постанову апеляційного суду, зловживає своїми процесуальними правами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 19 червня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав не відповідності вимогам статей 175, 177 ЦПК України, оскільки позовна заява не містить конкретного змісту позовних вимог; викладення обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджуються кожну обставину; не зазначено жодних відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, не вказано чи такі проводилися; не надано підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; не додано документа про сплату судового збору відповідно до заявлених вимог.

На виконання вимог зазначеної ухвали, позивачу надано строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання позивачем ухвали.

Із рекомендованого повідомлення про вручення вбачається, що позивач отримав копію вказаної ухвали 31 липня 2018 року.

10 серпня 2018 року на виконання вимог ухвали від 19 червня 2018 року позивач на адресу місцевого суду надіслав нову редакцію позовної заяви, оформлену відповідно до приписів статті 175 ЦПК України, разом із клопотанням про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви.

13 серпня 2018 року позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи витягу № 293/13-50-08-01 з Державного реєстру фізичних осіб про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків за період 2017-2018 років як додаток до клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду в установлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та направляючи справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, апеляційний суд правильно виходив із того, що позивач в установлений судом строк усунув недоліки позовної заяви, направивши до суду редакцію позовної заяви, оформлену відповідно до вимог статті 175 ЦПК України, та клопотання про відстрочення сплати судового збору. Суд першої інстанції, не вирішивши вказане клопотання, помилково визнав неподаною та повернув позовну заяву позивачу.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувана постанова апеляційного суду прийнята без додержання норм процесуального права.

Частиною першою статті 410 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Львівської області від 28 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:Н. О. Антоненко
В. І. Крат
В. М. Коротун
В. П. Курило