ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2019 року м. Кропивницький

справа № 390/2231/17

провадження № 22-ц/4809/1389/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

представники ОСОБА_1 :

ОСОБА_1

адвокат - Усатенко Ю.Ю.

представник ПАТ «Кіровоградобленерго» -Даценко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 02.07.2019 року, суддя Терещенко Д.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» про захист прав споживачів ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» про захист прав споживачів.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21.11.2016 року працівники Кіровоградського РЕМ склали акт про порушення позивачем ПКЕЕН, згідно якого у неї виявлено відгалуження на вводі в будинок, що розташований в АДРЕСА_1 .

Позивач зазначила, що не була присутня при проведенні перевірки та вважає, що акт складений відносно неї є незаконним.

02.03.2017 року працівники відповідача без жодних попереджень відключили її будинок від енергопостачання.

Вважає, що своїми діями відповідач порушив її права, як споживача послуг.

ОСОБА_1 просила визнати недійсним акт про порушення № 004135 від 21.11.2016 року без заповнення графи «З актом про порушення ознайомлений споживач або уповноважена ним особа», визнати незаконним рішення комісії по розгляду Акта № 004135 викладене у протоколі № 161206 про визначення обсягу недорахованої електроенергії у розмірі 13384 кВт год. на суму 19284,97 грн., визнати незаконним відключення належного позивачу будинку АДРЕСА_1 від системи електропостачання, зобов`язати відповідача підключити до системи електропостачання за власний рахунок належний позивачу будинок АДРЕСА_1 , стягнути з відповідача на користь позивача 10 000 грн. грошового відшкодування заподіяної порушенням прав споживача моральної шкоди.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 02.07.2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначено, що суд першої інстанції в порушення статті 76 ЦПК України обґрунтував рішення поясненнями свідків, що не є джерелом доказів і не може обґрунтовувати вимоги і заперечення учасників справи. В порушення вимог статті 265 ЦПК України в описовій частині рішення суду не зазначено стислого викладу позиції позивача та заперечень відповідача, в мотивувальній частині рішення не зазначені докази, які відхилені судом з мотивами їх відхилення. Показання свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_2 судом проігноровані, показання свідка ОСОБА_3 спотворені і їм не надана оцінка. Суд зробив припущення, що позивач підписала акт про порушення ПКЕЕН 27.12.2016 року. Також суд відмовився надавати оцінку факту, що доступ до лічильника є вільний.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 07.08.2019 по справі відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 20.08.2019 справу призначено до розгляду.

До суду надано відзив на апеляційну скаргу від ПАТ «Кіровоградобленерго», в якому заперечується проти задоволення апеляційної скарги і зазначається, що 21.11.2016 року ОСОБА_1 не підписала акт, однак 22.11.2016 року прибула до Кіровоградського РЕМ, підписала та отримала свій примірник акта та запрошення на комісію з розгляду вказаного акта про порушення ПКЕЕН. Твердження позивача, що їй не було відомо про дату перевірки та складання акта не відповідає наявним у справі доказам. Факт порушення споживачем ПКЕЕН мав місце та зафіксований в установленому законом порядку, жодних незаконних дій відповідач по відношенню до позивача не вчиняв. Припиняючи постачання електроенергії до домоволодіння позивача, відповідач діяв в межах чинного законодавства. Крім того, зазначений акт та протокол є лише фіксацією порушення, які згідно статті 76 ЦПК України є лише доказами, тому обраний позивачем спосіб захисту права не відповідає вимогам статті 15,16 ЦК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що позивачу на праві приватної власності належить будинок, розташований по АДРЕСА_1 (а.с.131, 132 ).

Між сторонами укладено договір про користування електричною енергією № 1707088 від 05.08.2011 р. (а.с.130).

21.11.2016 р. рейдовою бригадою Кіровоградського РЕМ, в складі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в домоволодінні позивача за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено монтаж відгалуження на вводі в будинок, що є порушенням ПКЕЕН про, що складено відповідний акт про порушення ПКЕЕН № 004135 (а.с.33). Було встановлено, що вхідний автомат був вимкнений, але навантаження на вводі становило 47А, що підтверджується фото (а.с.34-36).

Таким чином, факт порушення споживачем ПКЕЕН мав місце та зафіксований в установленому законом порядку.

22.11.2016 року позивач ОСОБА_1 отримала запрошення на 27.12.2016 року на комісію по розгляду акта № 004135, складеного представниками Кіровоградського РЕМ 21.11.2016 року (а.с.37).

27.12.2016 р. відбулося засідання комісії з розгляду акта про порушення ПКЕЕН. Позивач на засідання не з`явилась.

Комісією було визначено та затверджено відповідно до п. 3.1, п. 3.3. та п. 3.5 Методики кількість недорахованої внаслідок дій позивача електроенергії в розмірі 13 384 кВт/год та її вартість в сумі 19 284,97 грн., що зафіксовано в протоколі № 161206 засідання комісії по розгляду акта № 004135 від 21.11.2016 року (а.с.38).

13.01.2017 р. позивачу було направлено копію протоколу засідання комісії по розгляду акта про порушення ПКЕЕН від 27.12.2016 р. разом з платіжним документом (а.с.40-42).

30.01.2017 р. представники Кіровоградського РЕМ намагалися здійснити перевірку засобу обліку електроенергії позивача, однак позивач відмовився надати допуск до засобу обліку, і тому було складено акт про недопуск. Враховуючи відмову позивача від підпису вказаного акта, було надіслано позивачу поштою та отримано нею 23.02.2017 р. (а.с.47, 48).

Однак, позивачем вимоги п. 21 ПКЕЕН не виконано, а саме дату контрольного огляду електроустановки з Кіровоградським РЕМ не погоджено і доступ до приладу обліку не надано.

02.03.2017 постачання електроенергії до будинку позивача було припинено, що не заперечувалося сторонами.

15.08.2017 було проведено засідання комісії Інформаційно-консультаційного центру за участю представників інспекції Держенергонагляду в Кіровоградській області та сектору Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Засідання даної комісії проводилось на підставі звернення позивача з приводу складення спірного акта про порушення ПКЕЕН та відключення від електропостачання.

Комісія ІКЦ прийшла до висновку, що акт про порушення ПКЕЕН було складено відповідно до чинного законодавства, а відключення електроенергії виконано, згідно вимог п. 21 ПКЕЕН, порушень нормативних документів в сфері енергетики зі сторони відповідача не виявлено (а.с.49).

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до частини 1 статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно частини 1 статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Пункт 4 частини 2 вказаної статті Закону визначає, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до вимог статті 42 ПКЕЕН споживач зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача, невідкладно повідомляти про недоліки в роботі приладу обліку, узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та обладнання.

Побутовий споживач, відповідно до вимог п.48 Правил несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку, пошкодження засобу обліку, розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів, насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки.

Згідно п.53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення ПКЕЕН розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енерегопостачальника.

Також, комісією визначається кількість та вартість необлікованої електроенергії згідно Методики.

Статтею 614 ЦК України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Суд першої інстанції зазначив, що жодних доказів, які б доводили відсутність вини позивача у здійсненні порушення ПКЕЕН позивачем не надано.

Суд першої інстанції зазначив, що складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕН та протокол по розгляду даного акта є лише фіксацією порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що припиняючи постачання електроенергії до домоволодіння АДРЕСА_1 відповідач діяв в межах чинного законодавства, позивач не довів, що відповідачем було порушено його право як споживача електроенергії і тому позовні вимоги про визнання недійсним акту про порушення від 21.11.2016 року, визнання незаконним рішення комісії про визначення обсягу недорахованої електроенергії, визнання незаконним відключення будинку від системи електропостачання, зобов`язання підключити будинок до системи електропостачання та стягнення моральної шкоди, задоволенню не підлягають.

Проте погодитись з висновками суду першої інстанції в повному обсязі неможливо з наступних підстав.

З урахуванням вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» про визнання незаконним відключення будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_1 , від системи електропостачання та зобов`язання відповідача підключити до системи електропостачання за власний рахунок належний ОСОБА_1 будинок АДРЕСА_1 та відшкодуванню моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Доводи викладені в апеляційній скарзі у цій частині є необґрунтованими, оскільки не підтвердженні належними та допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу на праві приватної власності належить будинок, що розташований по АДРЕСА_1 (а.с.131, 132 ).

Між сторонами укладено договір про користування електричною енергією № 1707088 від 05.08.2011 р.

21.11.2016 р. рейдовою бригадою Кіровоградського РЕМ, в складі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в домоволодінні позивача за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме: монтаж відгалуження на вводі в будинок, про що складено відповідний акт про порушення ПКЕЕН № 004135 (а.с.33).

При огляді вхідний автомат був вимкнений, але навантаження на вводі становило 47А, що підтверджується фото (а.с.34-36).

30.01.2017 р. представники Кіровоградського РЕМ намагалися здійснити перевірку засобу обліку електроенергії позивача, однак не змогли здійснити перевірку у зв`язку з відсутністю доступу до засобу обліку і відповідно до пункту 21 Правил було складено акт. Примірник акта надіслано на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням.

Відповідно до інформації , наданої Товариством УДППЗ «Укрпошта» - зазначений лист вручено споживачу - 23.02.2017 р. (а.с.47, 48).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем,вимоги пункту 21 ПКЕЕН не виконано, а саме дату контрольного огляду електроустановки з Кіровоградським РЕМ не погоджено і доступ до приладу обліку не надано.

Відповідно до п.21 ПКЕЕН у разі відмови побутового споживача в доступі до об`єкта споживача або незабезпечення побутовим споживачем безперешкодного доступу представників електропостачальника до засобу обліку для проведення ними зняття показів (контрольного огляду) такий факт фіксується в акті про не допуск.

Складений акт про не допуск підписується представниками електропостачальника, присутніми під час проведення зняття показів засобу обліку (контрольного огляду), та побутовим споживачем.

У разі відмови споживача від підпису представниками електропостачальника про це зазначається в акті про не допуск.

Акт, про не допуск без підпису споживача, вважається дійсним, якщо його підписали три представники електропостачальника.

Один примірник акта про не допуск надається побутовому споживачу особисто, а у разі його відсутності або відмови в отриманні надсилається засобами поштового зв`язку. У разі отримання побутовим споживачем акта про не допуск поштою дата доступу узгоджується ним з електропостачальником.

Складений акт про не допуск є підставою для проведення відключення від електропостачання, якщо протягом п`яти робочих днів від дня отримання акта про не допуск, побутовий споживач не забезпечить представникам електропостачальника доступ до свого об`єкта для обстеження засобу обліку та/або не узгодить з ними дату проведення зазначеного обстеження.

02.03.2017 постачання електроенергії до будинку позивача було припинено, відповідно до пункту 21 Правил.

15.08.2017 було проведено засідання комісії Інформаційно-консультаційного центру за участю представників інспекції Держенергонагляду в Кіровоградській області та сектору Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Засідання даної комісії проводилось на підставі звернення позивача з приводу складення спірного акта про порушення ПКЕЕН та відключення від електропостачання.

Комісія ІКЦ прийшла до висновку, що акт про порушення ПКЕЕН було складено відповідно до чинного законодавства, а відключення електроенергії виконано, згідно вимог п. 21 ПКЕЕН, порушень нормативних документів в сфері енергетики зі сторони відповідача не виявлено (а.с.49).

Приймаючи до уваги встановленні обставини суд апеляційної інстанції висновку , що відключення енергопостачання до будинку розташованого за адресою, АДРЕСА_1 здійснено відповідно до діючого законодавства, зокрема пункту 21 Правил користування електричною енергією для населення, затверджені Постановою КМУ від 26.07.1999р №1357.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду першої інстанції .

Проте суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог про визнання акта № 004135 від 21.11.2016 року без заповнення графи «З актом про порушення ознайомлений споживач або уповноважена ним особа» недійсним, визнання незаконним рішення комісії по розгляду Акту № 004135 викладене у протоколі № 161206 про визначення обсягу недорахованої електроенергії у розмірі 13384 кВт год. на суму 19284,97 грн. з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертаючись до суду з зазначеним позовом, просив визнати акт № 004135 від 21.11.2016 року без заповнення графи «З актом про порушення ознайомлений споживач або уповноважена ним особа» недійсним, визнати незаконним рішення комісії по розгляду Акту № 004135 викладене у протоколі № 161206 про визначення обсягу недорахованої електроенергії у розмірі 13384 кВт год на суму 19284,97 грн.

Відповідно до змісту статей 11, 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів зазначено в статті 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

ВеликаПалата Верховного Суду зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18.

Суд першої інстанції не звернув увагу на заначені обставини і вирішив спір по сутті в той час, як необхідно було закрити провадження по справі в цій частині позовних вимог .

За приписами п.4 ч.1 статті 374, ч.1ч.2 статті 377 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково, із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статями 255 та 257 ЦПК України.

Пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки судом першої інстанції при розгляді справи не враховано, що вирішення спору не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині .

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 02.07.2019 року, скасувати - ухвалити нове рішення.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» про визнання незаконним відключення будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_1 , від системи електропостачання та зобов`язання відповідача підключити до системи електропостачання за власний рахунок належний ОСОБА_1 будинок АДРЕСА_1 та відшкодуванню моральної шкоди - відмовити.

В частині позовних вимог про визнання акту № 004135 від 21.11.2016 року без заповнення графи «З актом про порушення ознайомлений споживач або уповноважена ним особа» недійсним, визнання незаконним рішення комісії по розгляду Акту № 004135 викладене у протоколі № 161206 про визначення обсягу недорахованої електроенергії у розмірі 13384 кВт год на суму 19284,97 грн, - провадження по справі закрити.

Текст постанови складено 20.09.2019 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: