Справа №333/4004/19
Провадження №2/333/1994/19
РІШЕННЯ

Іменем України

13 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Піх Ю.Р. , за участю секретаря судового засідання Бобко О.В., представника позивача ОСОБА_1 Д ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та коштів на утримання дружини, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач навчається в Запорізькому електротехнічному коледжі Запорізького національного технічного університету на четвертому курсі в групі Д З 16 1/9 денної форми навчання. Денна форма навчання не дає змоги влаштуватися на роботу, щоб отримувати заробіток. Відповідач працює на посаді водія автотранспортних засобів в Центральній філії Державного підприємства «Український державний центр радіочастот». Тому позивачка просила суд стягнути на її користь аліменти у розмірі ј частини від усіх його доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 09.07.2019 року на період навчання, починаючи з 09.07.2019 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_5 23-х років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Представник позивача ОСОБА_6 у судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 , який діє на підставі довіреності , у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, пояснивши суду, що позивач не надала до суду достатніх доказів на підтвердження того, що вона потребує матеріальної допомоги на період навчання.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..

Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов?язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Подаючи позовну заяву до суду, особа має довести наявність передбачених статтею 199 СК України факторів, які надають право стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, сина, які продовжують навчання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає. Крім того, як було зазначено вище, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення 23 річного віку за умови, що вони можуть надавити матеріальну допомогу. Тобто, батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину.

Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо.

Позивач ОСОБА_5 , є повнолітньою донькою відповідача, навчається в Запорізькому електротехнічному коледжі Запорізького національного технічного університету, не працює, у зв?язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Під час розгляду справи відповідачем надані суду докази, що він на теперішній час має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається в Економіко-Правничому коледжі Запорізького Національного Університету. Донька хворіє, та потребує постійного піклування, що підтверджується консультаційними висновками спеціаліста.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи позивача про те, що вона потребує матеріальної допомоги, та відповідач матеріально забезпеченний, і спроможний надавати їй цю допомогу, ніякими доказами в судовому засіданні не підтверджено.

На підставі всебічної оцінки доказів, суд приходить до переконання, що у відповідача немає матеріальної можливості утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчання, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.199 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258- 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.Р.Піх