Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мирошниченка Ю.М.;

за участю секретаря Конівченко Ю.А.;

позивачки ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Вказувала, що 07.03.2017 року з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль «Mitsubishi», що належить їй на праві приватної власності. Страхова компанія відшкодувала матеріальні збитки за виключенням 1000 грн. франшизи, які вона просила стягнути з відповідача. Також зазначила, що внаслідок ДТП вона та її чоловік страждали з приводу пошкодження майна, що негативно позначилось на стані їхнього здоров'я та призвело до передчасної смерті її чоловіка. Просила стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 20000 грн.

Представник відповідача не заперечував проти стягнення з відповідача франшизи та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24.05.2017 року, яка набрала законної сили 06.06.2017 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців за те, що він 07.03.2017 року о 08 годині 58 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, біля будинку № 50 по вул. Менжинського в м. Маріуполі, рухаючись заднім ходом, не переконався у безпеці маневру та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.6-7).

ОСОБА_1 є власником автомобіля НОМЕР_3 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5 (а.с.13).

Страхова компанія «ВУСО» повідомила ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування в розмірі 1634, 88 грн. (за винятком франшизи 1000 грн.) у зв'язку з ДТП, яка мала місце 07.03.2017 року (а.с. 15, 16)

Відповідач ОСОБА_3 перебуває на обліку в Маріупольському об'єднаному УПФУ Донецької області і отримує пенсію по інвалідності (а.с.29). За довідкою МСЕК серії АВ № 0920157 ОСОБА_3 є інвалідом третьої групи загального захворювання (а.с.30).

ОСОБА_3 сплатив страховій компанії «ВУСО» 1750,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (а.с. 31).

З виписок із медичної карти ОСОБА_1 убачається, що вона зверталась до медичної установи 18.05.2017 року та 11.01.2018 року зі скаргами на набряк гортані, свербіж, почервоніння шкіри, біль в області серця, головний біль, запаморочення, загальну слабкість. З анамнезу хвороби вбачається, що симптоми з'явились після споживання в їжу помідора, перебуває на обліку з діагнозом «ІХС» (а.с. 40, 41).

ОСОБА_3 також звертався до медичної установи 16.01.2018, 03.12.2018 року зі скаргами на біль в епігастрії, серцебиття, біль в грудині, епізодичні головні болі, загальну слабкість (а.с.43, 44).

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону визначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з п. 22.1 ст.22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна.

При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи (ст. 22 Закону).

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст. 12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до ст. 36.6 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

На підставі викладеного, враховуючи те, що розмір франшизи в сумі 1000 грн. не відшкодований страхувальником, вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Щодо відшкодування моральної шкоди, завданої позивачці внаслідок пошкодження її автомобіля, суд виходить із наступного.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування у цій справі, суд виходить з розуміння того, що стресом, про який веде мову відповідачка, є неспецифічна реакція організму у відповідь на дуже сильну дію (подразник) зовні, яка перевищує норму, а також відповідна реакція нервової системи. Стрес має фізіологічні, психологічні, особистісні і медичні ознаки. Крім того, будь-який стрес обов'язково включає емоційну напругу. Медичними ознаками стресу є підвищена нервозність, наявність істеричних реакцій, непритомності, афекти, головні болі, безсоння. Наявність цих ознак має бути підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами, які в даній справі відсутні.

Позивачкою не надано доказів того, що погіршення стану її здоров'я та стану здоров'я її чоловіка сталося внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Водночас суд виходячи із уявлень про загальнолюдські цінності, усвідомлює, що пошкодження майна спричиняє його власнику певні душевні страждання, які підлягають відшкодуванню.

Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнала позивачка, характер пошкодження майна, можливість та час, необхідний для відновлення його попереднього стану, а також стан здоров'я сторін та їх матеріальне становище, суд, виходячи із засад розумності, стягує з відповідача на користь позивачки 1500 гривень, вважаючи таку суму справедливою компенсацією завданої їй моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачку на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК). Так, позивачкою заявлено вимогу майнового характеру про стягнення франшизи, яку задоволено повністю, за що передбачено сплату судового збору в сумі 704,80 грн., та вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 грн., яку задоволено частково (1500 грн.). Розмір задоволеної частини складає 7,5 %, що становить 52,86 грн. від 704,80 грн.

Таким чином сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 757,66 грн. (704,80 грн. + 52,86 грн.).

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1187 ЦК України, ст.ст. 4, 141, 264, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суму франшизи в розмірі 1000, 00 (одна тисяча) грн., та на відшкодування моральної шкоди 1500,00 (півтори тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 757, 66 (сімсот п'ятдесят сім гривень шістдесят шість копійок) грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Повний текст рішення буде складено 15 лютого 2019 року.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко