Справа № 191/1174/17
Провадження № 2/191/861/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кухар Д.О.

за участю секретаря - Яніної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 191/1174/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Кислянська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ

05.04.2017 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Кислянська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, уточнивши позовні вимоги зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_8 померла її бабуся ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03 квітня 1989 року, виданого виконавчим комітетом Кислянської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

На день смерті бабуся проживала у АДРЕСА_1. Після смерті бабусі відкрилася спадщина за заповітом, яким остання заповіла ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, що знаходиться в с. Кислянка, Синельниківського району Дніпропетровської області в рівних частинах.

ІНФОРМАЦІЯ_9 помер батько позивачки ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.07.1993 року виданого виконавчим комітетом Кислянської сільської ради Синельниківського району, Дніпропетровської області.

Згідно довідки виданої Кислянським старостою Зайцівської сільської ради від 26.01.2018 року - батько позивачки ОСОБА_6 на момент смерті бабусі, а саме ІНФОРМАЦІЯ_9 проживав за адресою: АДРЕСА_2 Разом з ним проживали ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.

Згідно інформації та схеми наданої Кислянським старостою Зайцівської сільської ради - земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_3 - належить матері позивачки ОСОБА_7.

26.02.1999 року дядько позивачки ОСОБА_3 відмовився від належної частки спадкового майна залишеного його матір'ю ОСОБА_4 згідно заповіту на користь матері позивачки ОСОБА_7.

04.03.1999 року дядько позивачки ОСОБА_5 відмовився від належної частки спадкового майна залишеного його матір'ю ОСОБА_4 3., згідно заповіту на користь матері позивачки ОСОБА_7.

ОСОБА_2 від спадщини не відмовилася, але належним чином не оформила своє спадкове право.

Відповідно до закону батько позивачки ОСОБА_6 фактично вступив у спадщину, але не оформив це документально, що підтверджується довідкою виданою Кислянською сільською радою.

В свою чергу мати позивачки ОСОБА_7 відмовилася від належної їй частки спадкового майна на її користь.

Позивач звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовили, пояснивши тим, що вона повинна звертатися до суду з відповідним позовом.

З цих підстав вона змушена звернутися до суду для визнання за нею права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті своєї бабусі - 3/4 частини житлового будинку із надвірними будівлями по АДРЕСА_4. Дніпропетровської області та виділення частини житлового будинку ОСОБА_2 згідно заповіту бабусі.

Позивач зазначила, що фактично володіє цим житловим будинком, сплачує комунальні послуги та робить у ньому поточний та капітальний ремонт.

Враховуючи вищевикладене просить суд, визнати за нею ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності в порядку спадкування на ѕ частини житлового будинок з надвірними побудовами, розташованого по АДРЕСА_5

Позивач у судовому засіданні пояснив, що уточнені позовні підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник позивача ОСОБА_11 у судовому засіданні підтримав позов, надав пояснення аналогічні викладеним обставинам в уточненій позовній заяві ( а. с. 142- 144) . Просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений, про день, час і місце розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_12 у судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти його задоволення, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву ( а. с. 121-122). Пояснила, що після смерті ОСОБА_4 у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулася тільки відповідачка по справі ОСОБА_2. Через відсутність коштів, свідоцтво про право на спадщину відповідач не отримала, але згідно закону вона має право отримати його у будь - який час.

Треті особи у судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про день, місце і час розгляду справи. В матеріалах справи є заяви про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 10 лютого 2017 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 у с. Кислянка Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 ( а.с. 10).

Наданою суду копією: свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 07 липня 1989 року, виданого виконавчим комітетом Синельниківської міської ради народних депутатів, реєстровий номер 68; технічного паспорту № 83 від 18.01. 2017 року виданого КП Синельниківського МБТІ; довідки КП Синельниківського МБТІ № 4 від 02.01.2018 року встановлено, що будинок розташований за адресою: АДРЕСА_6 належить та зареєстрований за померлою ОСОБА_4 ( а.с. 17, 60 - 62, 130).

З заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Кислянської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 29.01.1989 року реєстровий №1, вбачається, що померла ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося ( а.с. 38).

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 12 жовтня 2016 року

виконавчим комітетом Кислянської сільської ради Синельниківського району, Дніпропетровської області, підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_6 ( а.с. 11).

Копія заяви від 26.02.1999 року ОСОБА_3 та копія заяви від 04.03.1999 року ОСОБА_5 ( актовий запис про смерть № 2 від 03.01.2003 року) свідчать, про відмову останніх від належної частки спадкового майна залишеного їхньою матір'ю ОСОБА_4 згідно заповіту на користь ОСОБА_7 ( а.с. 12, 83).

Судом оглянуто спадкову справу № 230 після померлої 02.04.1989 ОСОБА_4 та встановлено, що ОСОБА_4 складено заповіт, яким вона усе своє майно заповіла ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_3 в рівних частках. До нотаріуса з заявою, про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_10 звернулася ОСОБА_2 (свідоцтво про право на спадщину не отримано) та 10.03.2017 року ОСОБА_1, якій постановою нотаріуса від 10.03.2017 року відмовлено у вчинені нотаріальних дій, так як останньою не надано документів підтверджуючих право власності за померлою ОСОБА_4 на житловий будинок ( а.с.34-42).

З довідки № 3 від 25.01.2018 року виданої виконуючим обов'язки старости Кислянської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Галієвим Н.Г. вбачається, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_6 разом з ним проживали та були зареєстровані: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7 ( а.с. 131).

Із спадкової справи № 72/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_6 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого ОСОБА_6 03.04.2017 року звернулась ОСОБА_18 ( а.с. 43-45).

Відповідно до заяви від 21.03.2017 року засвідченої секретарем виконкому Кислянської сільської ради ОСОБА_15 - ОСОБА_7 відмовилась від належної їй частини спадкового майна на користь доньки ОСОБА_1 ( а.с. 13).

Позивачем ОСОБА_1 на підтвердження того, що вона є донькою померлого ОСОБА_6 та онукою померлої ОСОБА_4 надано суду копію свідоцтва про народження ОСОБА_19. від 15.02.2006 року серії НОМЕР_3, де батьками зазначено: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ( а.с. 6).

Відповідно до звіту про оцінку від 22.03.2017 року - ринкова вартість спірного будинку розташованого в с. Кислянка, Синельниківського району. Дніпропетровської області складає 31 654 гривні ( а.с.19-25).

Суд бере до уваги, надану відповідачем заяву від 18.09.2017 засвідчену підписами свідків, відповідно до якої, померла ОСОБА_4 проживала разом з ОСОБА_2 з 1987 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 за адресою: АДРЕСА_7. Витрати на поховання ОСОБА_4 були понесені ОСОБА_2 та ОСОБА_16 ( а.с. 92).

Згідно ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР 1963 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК Української РСР 1963 року встановлено, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст. 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Статтею 549 ЦК Української РСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З наданих суду документів, вбачається, що на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_6 постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4, і після її смерті не заявляв про відмову від прийняття спадщини, тому вважається таким, що спадщину прийняв.

Приписами ст. 553 ЦК Української РСР 1963 року визначено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається.

Згідно ст. 529 ЦК Української РСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до наступного висновку: оскільки спадкоємці за заповітом ОСОБА_3, ОСОБА_5 відмовились від належної частки спадкового майна, яке їм заповіла ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7, а після смерті чоловіка ОСОБА_6, який також мав частку у спадковому майні за заповітом - вона є спадкоємцем першої черги за законом, то відповідно до чинного законодавства, останній належить 5/8 частин спадкового майне після смерті ОСОБА_4 з яких: 1/2 частина майна яке належало ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а також 1/8 частина спадкового майна, яке належало її померлому чоловіку ОСОБА_6

Враховуючи, те що ОСОБА_7 відмовилась від усього належно їй майна на користь доньки ОСОБА_1, то остання має право на ѕ частини спадкового майна після померлої ОСОБА_4, яка складається з 5/8 частин спадкового майна, від якого на її користь відмовилась мати та з 1/8 частини спадкового майна, яке їй належить як спадкоємцю першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_6

З огляду на викладені вище обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню, шляхом визнання за нею права приватної власності на частину нерухомого майна, в порядку спадкування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 549, 553 ЦК Української РСР 1963 року, ст. ст. 355, 357 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Вимоги позивача задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності, в порядку спадкування на ѕ частини житлового будинку з надвірними побудовами, розташованого по АДРЕСА_5

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 05.02.2019 року.

Суддя: Д. О. Кухар_17