Справа №442/5125/19
Провадження №2/442/1397/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судових засідань - Лютик Х.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Броницької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дрогобичі Львівської області. Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.01.1986 року її матір`ю була ОСОБА_2 , а батьком ОСОБА_3 . Після укладення шлюбу 23.04.2004 року вона змінила дівоче прізвище ОСОБА_1 на прізвище чоловіка - ОСОБА_1, 15.08.2008 року шлюб між ними розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько ОСОБА_3 ..

Після смерті батька відкрилась спадщина, спадкоємцями за законом є вона та її брат ОСОБА_5 . До спадкового майна належить житловий будинок АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини вона постійно проживала із спадкодавцем та вступила в управління спадковим майном.

Третя особа ОСОБА_6 на частину спадкового майна не претендує і відмовився в її користь.

Вона мала намір отримати в нотаріуса Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав батькові на підставі Свідоцтва про право особистої власності виданого Дрогобицькою райдержадміністрацією 08 березня 1992 року на підставі розпорядження за № 121 від 27.08.1992 року.

В червні 2019 року державним нотаріусом Кушнір О.І. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме - у видачі їй Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Причиною зазначена та обставина, що у неї відсутній оригінал Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, який би посвідчував право власності спадкодавця на вказане майне і це є перешкодою для вчинення відповідної нотаріальної дії. А тому для захисту своїх спадкових прав, змушена звертатись до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, від неї поступило клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог, на частину спадкового майна не претендує.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на: житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав Спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право особистої власності виданого Дрогобицькою райдержадміністрацією 08 березня 1992 року на підставі розпорядження за № 121 від 27.08.1992 року.

ОСОБА_5 , який також є спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_3 , від прийняття спадщини відмовився.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб спадкоємців. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини 1 статті 1267, частини 1 статті 1278 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно з ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що позивач на підставі закону є спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину та після смерті матері вчинила усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від неї причин у видачі такого їй було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 247, ч.4 ст.206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності по спадкуванню за законом, як спадкоємцем першої черги, на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право особистої власності виданого Дрогобицькою райдержадміністрацією 08 березня 1992 року на підставі розпорядження за № 121 від 27.08.1992 року, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Крамар