16.09.2019 227/1156/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

за участю

секретаря судового засідання: Михайловської Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля питання про відновлення втраченого провадження у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , в частині відновлення рішення Апеляційного суду Донецької області від 28 квітня 2012 року,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2019 року ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області ініційовано питання про відновлення втраченого провадження у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , в частині відновлення рішення Апеляційного суду Донецької області від 28 квітня 2012 року. Дане питання ініційоване у зв`язку з тим, що представник Публічного акціонерного товариства «Державний банк ощадний України» звернувся до суду з заявою про видачу дублікатів двох виконавчих листів по справі 2/0550/11 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитом. Під час з`ясування обставин справи було встановлено, що ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 червня 2018 року було відновлено втрачене судове провадження в частині рішення Харцизького міського суду Донецької області від 29 лютого 2012 року по справі № 2-801/2011 (провадження 2/0550/11/2012) за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом та встановлено зміст відновленого рішення Харцизького міського суду Донецької області від 29 лютого 2012 року по справі № 2-801/2011 (провадження 2/0550/11/2012). В ухвалі зазначено, що рішення Харцизького міського суду рішенням Апеляційного суду Донецької області від 28 квітня 2012 року змінено в частині стягнення суми пені та загальної суми заборгованості. Проте, питання щодо відновлення втраченого провадження в частині рішення Апеляційного суду Донецької області від 28 квітня 2012 року не вирішено.

Представник банку в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідності до ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд заяви по суті у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до ст. 490 ЦПК України, заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 червня 2018 року ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області, якому Розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02 вересня 2014 року визначено підсудність справ Харцизького міського суду, відновлено втрачене судове провадження в частині рішення Харцизького міського суду Донецької області від 29 лютого 2012 року по справі № 2-801/2011 (провадження 2/0550/11/2012) за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ухвали Добропільського міськрайонного суду від 11 червня 2018 року судом було встановлено, що в провадженні Харцизького міського суду Донецької області перебувала справа № 2-801/2011 (провадження 2/0550/11/2012) за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, по якій 29 лютого 2012 року цим судом було ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Вирішено стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Харцизьк Донецької області, на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про іпотечний кредит № 192/502 від 30 травня 2008 року у сумі 277 278,54 грн., витрати по оплаті судового збору у розмірі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього 279 098,54 грн.

Також, судом було встановлено, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 28 квітня 2012 року рішення Харцизького міського суду від 29 лютого 2012 року змінено в частині стягнення суми пені та загальної суми заборгованості. Вирішено стягнути зі ОСОБА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про іпотечний кредит №192/502 від 30 травня 2008 року у сумі 275 415,33 грн. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с.8).

На підтвердження чого банком було надано копію рішення Апеляційного суду Донецької області від 28 квітня 2012 року, яку завірено гербовою печаткою Харцизького міського суду Донецької області.

Рішення набрало законної сили 28 квітня 2012 року.

Згідно листа Апеляційного суду Донецької області від 07 травня 2018 року, перевірити інформацію щодо наявності справи № 2-801/2011 (провадження 2/0550/11/2012) немає можливості, оскільки доступ до серверу, який знаходився в приміщенні суду, відсутній через захват у вересні 2014 року будівлі Апеляційного суду Донецької області (м. Донецьк) незаконними збройними формуваннями. Також відсутній доступ до архіву, який знаходився в Апеляційному суді Донецької області. Після 01 січня 2014 року в Апеляційному суді Донецької області функціонування документообігу здійснюється за допомогою КП «Д-3», згідно бази даних якого інформація щодо зазначеної цивільної справи відсутня.

Крім того, виконавчий лист № 2/0550/11/2012 від 15 травня 2012 року, копію якого також надано банком, виписаний на стягнення зі ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Філія Харцизьке відділення № 5373 заборгованості за договором про іпотечний кредит №192/502 від 30 травня 2008 року у сумі 275 415,33 грн., тобто з урахуванням рішення Апеляційного суду Донецької області від 28 квітня 2012 року.

07 червня 2012 року за виконавчим листом № 2/0550/11/2012 від 15 травня 2012 року було відкрито виконавчого провадження, яке в частині стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк» боргу у сумі 1820,00 грн. було завершено 10 листопада 2014 року, та ВП № 35894550 за виконавчим листом № 2/0550/11/2012 від 28 травня 2012 року про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк» боргу у сумі 247 415,33 грн. було завершено 10 листопада 2014 року згідно п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з проведенням активної фази АТО та перебуванням матеріалів виконавчого провадження на території, непідконтрольній українській владі.

Інших документів, які містилися в матеріалах втраченого судового провадження, сторони суду не надали.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

З урахуванням викладеного, а також того, що при відновленні втраченого провадження № 2-801/2011 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом його було відновлено лише в частині рішення Харцизького міського суду Донецької області від 29 лютого 2012 року, суд вважає за можливе відновити втрачене судового провадження № 2-801/2011 в частині відновлення повного тексту рішення Апеляційного суду Донецької області від 28 квітня 2012 року.

Керуючись ст.ст.89, 260-261,488-495 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відновити втрачене судове провадження в частині рішення Апеляційного суду Донецької області від 28 квітня 2012 року по справі № 2-801/2011 (провадження 2/0550/11/2012) за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Апеляційного суду Донецької області від 28 квітня 2012 року по справі № 2-801/2011 (провадження 2/0550/11/2012) в наступній редакції:

Справа № 22ц /0590/4208/2012 рік Головуючий першої інстанції Лутай А.М.

Категорія: 27 Доповідач: Осипчук О.В.

____________________________________________________________________________

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» квітня 2012 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого: Осипчук О.В.

суддів: Ткачук С.С., Безрученко Ю.О,

при секретарі: Муравченко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ( на даний час публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харцизького міського суду Донецької області від 29 лютого 2012 року, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 29 лютого 2012 року позов ВАТ «Ощадний банк України» задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором про іпотечний кредит № 192/502 від 30 травня 2008 року у сумі 277278 грн. 54 коп., понесені судові витрати у розмірі 1820 грн., а всього 279098 грн. 54 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення відповідно до вимог закону та матеріалів справи, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги відповідач посилається на те, що суд безпідставно не прийняв до уваги наступні факти: що йому нічого не було відомо про наявність іпотечного договору, укладеного від його імені, та наявності придбаної на його ім`я квартири в м. Горлівка, хоча за даними КП « Горлівське міське БТІ» за ним право власності на нерухоме майно в м. Горлівка не зареєстровано; нотаріус в усній формі відмовив йому у видачі договору купівлі продажу квартири; прокуратурою м. Харцизька порушено кримінальну справу за фактом службової недбалості посадових осіб філіалу Харцизького відділення № 5373 ВАТ «Державний Ощадний банк України» і він визнаний по кримінальній справі потерпілим.

В апеляційному суді представник відповідача Колодяжна О ОСОБА_2 . підтримала доводи скарги в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_3 . заперечувала проти скарги, просила рішення суду залишити без змін.

Апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення зміні з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

На підставі наданих сторонами доказів відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України судом першої інстанції визнано встановленим, що відповідно до договору про іпотечний кредит № 192/502 від 30.05.2008 року позивачем було надано кредит ОСОБА_1 для придбання однокімнатної квартири за договором купівлі продажу від 30.05.2008 року, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на суму 163000 грн., строком на 240 місяців з терміном кінцевого погашення не пізніше 29 травня 2028 року з виплатою 23% річних. Згідно заяви на видачу готівки № 98645 відповідач 30.05.2008 року отримав вказану суму, про що свідчить його підпис на вказаному документі ( а.с.100). Кредит видавався на придбання житла. 30 травня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі - продажу вищевказаної квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Бєлодєд Л.В., зареєстровано в реєстрі за № 1116. В цей же день, 30.05.2008 року між сторонами укладено іпотечний договір, який відповідач підписував у нотаріуса. Відповідач не здійснив в місячний термін після укладення договору купівлі - продажу державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, чим порушив п. 3.1.12 іпотечного договору. Згідно наданого розрахунку заборгованість складає 277278,54 грн., з яких: основний борг 160955,67 грн., прострочені проценти 110112,80 грн., пеня 6210,07 грн.

Задовольняючи позов, суд керувався вимогами ст.ст. 526,1054 ЦК України і виходив з того, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконує і ним не надано будь - яких доказів на спростування факту отримання ним кредиту.

Апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції щодо необхідності стягнення з відповідача заборгованості за кредитом законними та обґрунтованими.

Згідно зі ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В силу ч.2 ст.1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, що залишилися за договором.

Згідно п. 1.6 договору про іпотечний кредит позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування Кредитом щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення Кредиту рівними частинами в сумі 680 грн., та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку.

Пунктом 4.3.2 договору про іпотечний кредит зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути Кредит у сумі 163000 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим Договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим Договором.

В апеляційному суді представник відповідача, якій суд роз`яснив відповідно до вимог ч.4 ст. 10 ЦПК України права та обов`язки та попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, пояснила, що заявляти клопотання про призначення почеркознавчої експертизи не буде, оскільки вважає, що невизнання її довірителем факту підписання договору, наявність порушеної кримінальної справи є достатніми доказами на спростування позовних вимог банку.

Апеляційний суд не може прийняти до уваги ці твердження представника відповідача, оскільки спростування вчинення підпису в договорі ОСОБА_1 належними та допустимими доказами суду не доведено, наявність порушеної кримінальної справи за фактом за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, провадження по якій 29.07.2009 року зупинено на підставі п.3 ст. 206 КПК України, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

За вказаних обставин суд першої інстанції з урахуванням наданих сторонами доказів правильно визначився з нормами матеріального права, які регулюють дані правовідносини, що виникли між сторонами і вірно дійшов висновку про задоволення позову.

Проте, апеляційний суд не може погодитися з висновком суду про стягнення з відповідача на користь позивача пені за період з 01.10.2008 року, оскільки п.1 ч.2 ст.258 ЦК України встановлено спеціальну позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом в березні 2011 року, то з відповідача підлягає стягненню пеня з 01.03.2010року по 01.08.2011 року у розмірі 4346,86 грн., а рішення суду в частині стягнення суми пені і, відповідно, загальної суми заборгованості підлягає зміні з 6210,07 грн., до 4346,86 грн. та з 277278,54 грн., до 275415,33 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують фактичних обставин справи, встановлених судом і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, апеляційний суд Донецької області

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харцизького міського суду Донецької області від 29 лютого 2012 року в частині стягнення суми пені та загальної суми заборгованості змінити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про іпотечний кредит № 192/502 від 30 травня 2008 року в сумі 275 415,33 грн. (двісті сімдесят п`ять тисяч чотириста п`ятнадцять гривен 33 коп.).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді:

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду безпосередньо або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.С.Мацишин

16.09.2019