Справа № 283/214/17-ц
Провадження №2/283/4/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2019 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Даниленко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», яке змінило свою назву на Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в якому просить:

- стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Альф-Банк» заборгованість за кредитним договором № SME0015058-1 від 21.07.2009 року у розмірі 230306 гривень 22 копійки, яка виникла станом на 22.11.2016 року і складається з:

-заборгованості по тілу кредиту в розмірі 156809 гривень 31 копійка;

-заборгованість по відсотках в розмірі 73496 гривень 91 копійка;

- стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Альф-Банк» заборгованість за кредитним договором № SME0015058-1 від 21.07.2009 року у розмірі 230306 гривень 22 копійки, яка виникла станом на 22.11.2016 року і складається з:

-заборгованості по тілу кредиту в розмірі 156809 гривень 31 копійка;

-заборгованість по відсотках в розмірі 73496 гривень 91 копійка;

- стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Альф-Банк» заборгованість за кредитним договором № SME0015058-1 від 21.07.2009 року у розмірі 230306 гривень 22 копійки, яка виникла станом на 22.11.2016 року і складається з:

-заборгованості по тілу кредиту в розмірі 156809 гривень 31 копійка;

-заборгованість по відсотках в розмірі 73496 гривень 91 копійка.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 21.07.2009 року між Акціонерним товариством «Альф-Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № SME0015058-1. За цим договором позивач надав відповідачу в кредит кошти в розмірі 190073 гривні 49 копійок, а відповідач зобов`язувався погашати кредит та сплачувати кошти за користування ним в розмірі 30% річних. Даний кредит був забезпечений порукою. Поручителями виступили ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відповідач ОСОБА_1 кредитні кошти отримав, але кредит в повному обсязі не погасив на не сплатив відсотки за його використання. Його заборгованість станом на 22.11.2016 року становить 230306 гривень 22 копійки і складається з:

-заборгованості по тілу кредиту в розмірі 156809 гривень 31 копійка;

-заборгованість по відсотках в розмірі 73496 гривень 91 копійка.

Оскільки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поручились перед банком відповідати за невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, то заборгованість належить стягнути з відповідачів солідарно.

Представник позивача в судове засідання не з?явився. Надав заяву в якій просить розглядати справу без його участі (Т.2, а.с. 231).

Відповідачі в судове засідання також не з?явились. Подали до суду заяву в якій просять застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.07.2009 року між Акціонерним товариством «Альф-Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № SME0015058-1 (Т.1, а.с. 5-9). 12.06.2009 року, 11.06.2010 року та 19.08.2011 року до даного договору були внесені деякі зміни (Т.1, а.с. 10-14).

Відповідно до умов вищевказаного договору, з урахуванням внесених змін, позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в розмірі 190073 гривні 49 копійок із сплатою коштів за користування кредитом в розмірі 30% річних, а відповідач зобов?язався погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до затвердженого графіку.

Вищевказаний договір свідчить про те, що між сторонами склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються § 1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Також в частині 1 статті 1049 зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Забезпеченням виконання ОСОБА_1 своїх зобов?язань за кредитним договором виступала порука ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка була встановлена на підставі договорів поруки № SME0015058/2-1 від 21.07.2009 року (Т.1, а.с. 17-18), № SME0015058/3-1 від 20.07.2009 року (Т.1, а.с. 21-22) та № SME0015058/4-1 від 21.07.2009 року (Т.1, а.с. 25-26).

Відповідно до пункту 7.4. кредитного договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами при наявності відтиску печатки і діє до повного виконання обов`язків позичальником за цим договором, у тому числі повернення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом, сплати комісій, сплати пені (Т.1, а.с. 6 зворот). В той же час в пункті 3.1. кредитного договору зазначено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюються в порядку та строки згідно з Графіком повернення кредиту та сплати процентів, наведеному в додатку № 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК строком є певний період у часі, зі сплином якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посиланням на подію, яка має настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термін - певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК).

Таким чином, умова кредитного договору про його дію до повного виконання обов`язків позичальником, у тому числі повернення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом, сплати комісій, сплати пені, не може вважатися встановленим сторонами строком дії кредитного договору.

В той же час додатку № 1 до кредитного договору зазначено, що остаточне повернення кредиту та сплата відсотків повинні бути здійснені до 12.01.2012 року (Т.1, а.с. 9, 13-14). Отже суд вважає, що кредитний договір діяв з моменту підписання, а саме з 21.07.2009 року до 12.01.2012 року. Відповідно ОСОБА_1 повинен був повністю погасити заборгованість по кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом не пізніше 12.01.2012 року.

Як вбачається з розрахунку банку ОСОБА_1 скористався наданим йому кредитом, але не виконував належним чином умови кредитного договору (Т.1, а.с. 30-46). Його заборгованість за кредитним договором станом на 22.11.2016 року становить 230306 гривень 22 копійки і складається з:

-заборгованості по тілу кредиту в розмірі 156809 гривень 31 копійка;

-заборгованість по відсотках в розмірі 73496 гривень 91 копійка.

З розрахунку заборгованості вбачається, що позивач продовжував нараховувати відсотки за користування кредитом і після 12.01.2012 року, тобто після закінчення строку дії кредитного договору. Такі його дії є неправомірними, а тому суд відмовляє у стягненні відсотків за період з 13.01.2012 року по 22.11.2016 року в розмірі 31084 гривні 17 копійок за безпідставністю.

Вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по тілу кредиту в розмірі 156809 гривень 31 копійка та решти відсотків в розмірі 42412 гривень 64 копійки, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 6.1. кредитного договору до вимог щодо виконання грошових зобов`язань встановлюється позовна давність у 5 років.

Згідно зі ст. ст. 256, 257, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Строк дії кредитного договору закінчився 12.01.2012 року, а тому з цієї дати починає відраховуватись строк позовної давності. Останній день п`ятирічного строку позовної давності спливав 12.01.2017 року. Отже до цього дня позивач міг подати позов до суду про захист свого порушеного права. Як вбачається зі штемпеля на конверті позивач подав позов 05.02.2017 року, а тому він пропустив строк позовної давності.

Оскільки відповідачі подали заяву про застосування строку позовної давності, то суд відмовляє у стягненні з ОСОБА_1 заборгованості по тілу кредиту в розмірі 156809 гривень 31 копійка та решти відсотків в розмірі 42412 гривень 64 копійки у зв?язку з пропуском строку позовної давності.

Вирішуючи питання про стягнення заборгованості з поручителів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд враховує, що відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно пункту 3.1. договорів поруки, порука за цим договором припиняється, якщо протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор не пред`явить до поручителя вимоги або позову, а також в інших випадках передбачених чинним законодавством України.

Як встановлено судом, строк виконання основного зобов?язання настав 12.01.2012 року. Однак протягом трьох років від вказаної дати позивач не пред`явив вимогу до поручителів, а тому суд відмовляє у стягненні заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом з поручителів повністю за безпідставністю.

Суд не стягує з відповідачів судовий збір оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 209-265 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 251, 252, 256, 257, 267, 559, 1049, 1054 Цивільного кодексу України,-

вирішив:

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 в частині стягнення відсотків за користування кредитом за період з 13.01.2012 року по 22.11.2016 року в розмірі 31084 гривні 17 копійок відмовити за безпідставністю.

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 156809 гривень 31 копійка та решти відсотків в розмірі 42412 гривень 64 копійки відмовити у зв?язку з пропуском строку позовної давності.

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсотків за користування кредитом відмовити повністю за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. О. Тимошенко