Справа № 307/2003/19
Провадження № 2/307/1263/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа Відділ державної реєстрації Тячівської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , де третя особа Відділ державної реєстрації Тячівської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги обґрунтовує посилаючись на те, що вона ОСОБА_1 , являється власником квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Фондом комунального майна Тячівського району 01.07.1994 року. Незважаючи на те, що вона в 1994 році набула право власності на вказане житло, відповідач, який колись в ньому проживав, тривалий період залишається зареєстрованим в квартирі, що стверджується довідкою виданою Відділом державної реєстрації Тячівської міської ради від 18.06.2019 року. Так, колишньому тимчасовому мешканцю квартири - відповідачу ОСОБА_2 у 80-х роках було надано інше службове житло, і понад 30 років у вказаній квартирі він не проживає, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №63 від 21.06.2019 року. Однак такий не знявся з реєстрації місця проживання і фактичне місце його проживання їй невідоме. Реєстрація у її квартирі відповідача порушують її майнові та житлові права, право власності, оскільки така заважає вільно володіти, розпоряджатися та користуватися належною їй квартирою або відчужити її, у тому числі в оформленні субсидії, розмір якої залежить від кількості проживаючих у будинку осіб. Тому просить суд, визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але надала заяву в якій просять суд справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник зацікавленої сторони відділу державної реєстрації Тячівської міської ради в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просять суд справу розглянути у їх відсутності, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

У зв`язку з неявкою сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з слідкуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що житлове приміщення, а саме: квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Фондом комунального майна Тячівського району 01.07.1994 року за №211, належить ОСОБА_1 .

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №63 від 21.06.2019 року стверджується, що ОСОБА_2 більше 30-ти років не проживає та не користується житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати , дарувати, заповідати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.. ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які несу перечать закону.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

А у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, виходячи з вище наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки житлове приміщення квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 , відповідач немає жодних правових підстав на проживання у квартирі і вказана квартира не може вважатися його місцем проживання, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 223, ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст. 150 Житлового кодексу громадяни, ст.. ч.1 ст. 316 ст. 317 ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Відділ державної реєстрації Тячівської міської ради, місце знаходження: м. Тячів, вул. Нересенська, 5, Закарпатської області.

Повний текст рішення складено 23.09.2019 року.

Суддя: В.В.Чопик.