Ухвала

Іменем України

07 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 758/5430/14-ц

провадження № 61-541ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, поданою представником - ОСОБА_4, на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року в справі за скаргою публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання,

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулось до суду із скаргою, у якій просило визнати незаконними дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання № 752/20.1/10 від 10 жовтня 2016 року та скасувати його.

Скарга мотивована тим, що державним виконавцем повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання на підставі пункту шостого частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки представником банку надавався повний пакет документів, зокрема і належним чином завірена копія довіреності про представництво. Однак державний виконавець посилався на те, що подана представником довіреність не відповідає Наказу Держспоживстандарт України від 7 квітня 2003 року. Вважає такі дії державного виконавця протиправними, оскільки зазначене вище не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 8 червня 2018 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року, скаргу ПАТ «Родовід Банк» на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання задоволено.

Визнано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10 жовтня 2016 року неправомірним та скасовано.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи скаргу ПАТ «Родовід Банк» виходили з того, що у державного виконавця були відсутні підстави для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання.

У касаційній скарзі представник Департаменту ДВС Міністерства юстиції України просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги ПАТ «Родовід Банк» відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення ухваленні з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки на думку Департаменту ДВС Міністерства юстиції Українискаржником під час судового розгляду не було наведено належних та допустимих доказів на підтвердження неправомірності дій державного виконавця.

Доводів, які б мали значення для формування єдиної правозастосовної практики, касаційна скарга не містить.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28 вересня 2016 року ПАТ «Родовід банк» звернувся до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 758/5430/14-ц, виданим Подільським районним судом м. Києва 23 березня 2015 року.

Повідомленням від 10 жовтня 2016 року державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття його до виконання, оскільки у порушення вимог пункту шостого частини четвертоїстатті 4 Закону України «Про виконавче провадження» документи, що посвідчують повноваження представника, не завірені належними чином, а самедовіреність представника не відповідає стандартам Наказу Держспоживстандарт України від 7 квітня 2003 року.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Ураховуючи те, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги представника Департаменту ДВС Міністерства юстиції України - ОСОБА_4 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - ОСОБА_4 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко

А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв