Ухвала

12 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 206/1526/19

провадження № 61-16480ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2019 року про повернення позовної заяви та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 липня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про відшкодування матеріальної шкоди, визнання умов договорів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2019 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 в інтересах

ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу у цивільній справі

№ 206/1526/19 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська

від 22 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 25 липня 2019 року.

Вирішуючи питання про можливість відкриття касаційного провадження встановлено, що касаційна скарга викладена російською мовою.

Натомість відповідно до частини першої статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Аналогічні положення закріплені у частині першій статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної».

Конституційний Суд України у Рішенні від 14 грудня 1999 року у справі

№10-рп/99 зазначав, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Згідно частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, касаційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Аналогічні по суті висновки викладені в ухвалі Верховного Суду

від 21 січня 2019 року в справі № 761/42431/17.

У разі, якщо ОСОБА_1 не володіє або недостатньо володіє державною мовою, він має право при складанні процесуальних документів користуватися послугами перекладача.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська

від 22 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 25 липня 2019 року залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк, - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Шипович