справа № 363/242/16-ц головуючий у суді І інстанції Котлярова І.Ю.
провадження № 22-ц/824/3263/19 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 лютого 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 06 грудня 2018 року про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_4 до Нижчедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом та просила визнати недійсним заповіт від 18 червня 2008 року, складений ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_3

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06 грудня 2018 року призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: - в якому психічному стані знаходився ОСОБА_5 під час складання заповіту від 18 червня 2008 року на ім'я ОСОБА_3; - чи міг ОСОБА_5 на момент складання заповіту 18 червня 2008 року на ім'я ОСОБА_3 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та визнати позивача особою, яка зловживає процесуальними правами та прийняти рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що ОСОБА_4 є неналежним позивачем у справі, оскільки є абсолютно сторонньою особою для спадкодавця. Позивач не надала жодного документу на підтвердження свого права на звернення з вимогами, так як у неї немає таких документів і до нотаріуса з цих підстав вона не зверталася. ОСОБА_4 пред'явила позов, який є завідомо безпідставним та носить штучний характер, заявлений з метою помсти за «програні» нею попередні судові справи. Позивач зловживає своїми процесуальними правами. ОСОБА_4 не є спадкоємцем ані за законом, ані за заповітом після смерті спадкодавця та не вправі пред'являти вимоги про визнання заповіту недійсним без пред'явлення будь-яких вимог матеріального характеру з належним обґрунтуванням та сплатою судового збору.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що предметом розгляду даної справи є визнання недійсним заповіту. Підставою для визнання недійсним заповіту є те, що волевиявлення ОСОБА_5 не було вільним та не відповідало його волі, оскільки він страждав на хронічне психічне захворювання і в момент укладення заповіту не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, що є достатньою для визнання цього заповіту недійсним. На підтвердження даного факту позивач надав суду висновки двох посмертних судово-психіатричних експертиз, з яких вбачається, що у ОСОБА_5 мали місце явища параноїду пізнього віку.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, суд першої інстанції керувався статтями 102-104 ЦПК України.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Відповідно до вимог ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом та просила визнати недійсним заповіт з тих підстав, що на момент його посвідчення волевиявлення ОСОБА_5 не відповідало волі останнього, оскільки він страждав на хронічне психічне захворювання.

З метою з'ясування обставин, що мають значення для справи, суд першої інстанції призначив у справі посмертну судово-психіатричну експертизу.

Оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції, ОСОБА_3 вказує на те, що ОСОБА_4 є неналежним позивачем у справі, оскільки є абсолютно сторонньою особою для спадкодавця. Позивач не є спадкоємцем ані за законом, ані за заповітом після смерті спадкодавця та не вправі пред'являти вимоги про визнання заповіту недійсним.

В даному випадку колегія суддів приходить до висновку, що вказана обставина, яка на думку відповідача має місце, підлягає дослідженню та оцінці під час розгляду справи по суті.

Відповідач також вказує на те, що ОСОБА_4 пред'явила позов, який є завідомо безпідставним та носить штучний характер, заявлений з метою помсти за «програні» нею попередні судові справи. У зв'язку з цим, ОСОБА_3 просить визнати позивача особою, яка зловживає процесуальними правами. Однак, вказане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки апеляційний суд не вбачає у діях позивача свідомого умисного зловживання процесуальними правами.

ОСОБА_3просить апеляційний суд ухвалити рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову.

Однак, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, а, відтак, у суду апеляційної інстанції відсутні процесуальні повноваження для вирішення спору по суті.

Крім того, у силу ч. 2 ст. 44 ЦПК України застосування заходів процесуального примусу є правом, а не обов'язком суду.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про призначення у справі експертизи, а відтак підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 06 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 12 лютого 2019 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.