_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/865/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.,

при секретарі Бродецької Т.В.,

за участю:

представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_4

до Житлово-будівельного товариства «Прогрес-3»,

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради,

Управління капітального будівництва Одеської міської ради,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес-3»,

про скасування державної реєстрації нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_5 23 листопада 2016 року звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовом до Житлово-будівельного товариства «Прогрес-3», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, Управління капітального будівництва Одеської міської ради, про скасування державної реєстрації нерухомого майна, в якому просить суд:

- визнати недійсними документи, на підставі яких ОСОБА_6 14 вересня 2015 року отримала свідоцтво про право власності, номер 43805476, видане реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції стосовно квартири АДРЕСА_1 ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 14.09.2015 року, індексний номер 24399791, на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона - ОСОБА_4 04.09.2003 року уклала з ЖБТ «Прогрес - 3» договірдоручення №9-8/1 на інвестування будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2 за будівельним № АДРЕСА_3 за рахунок коштівнаселення(Договір).

Відповідно до п.п. 2.2.1 Договору, позивач зобов`язалась вносити грошовісуми на рахунок відповідача для будівництво житлового багатоповерховогобудинку, а відповідач відповідно до п.п. 2.1.5 Договору зобов`язався передати увласність позивача після здачі в експлуатацію будинку однокімнатну квартиру, загальною площею 48 кв.м (фактична площа 4,1 кв.м), яка розташована надругому поверсі в І секції 7-ми секційного багатоповерхового будинку в мікрорайоні «В- АДРЕСА_4 » житлового АДРЕСА_2 за будівельною адресою: квартира АДРЕСА_5 .

Відповідно до п.п. 3.2 Договору, вартість квадратного метру загальної квартири складає 350 доларів. США.

Позивачка стверджує, що свої зобов`язання вона виконала у повному обсязі відповідно до умов Договору, виходячи з площі квартири, яка була відкоригована на час внесення платежів, що підтверджується квитанціями про оплату договору та іншимидокументами. Таким чином, позивач сплатила ЖБТ «Прогрес - 3» за 42,78 кв.м квартири (14973,77 дол. США/350 дол. США = 42,78 кв.м), отримавши майнові права на передачу квартири у власність у майбутньому.

ЖБТ «Прогрес-3» свої зобов`язання відповідно до п.п. 2.1.5 Договору, не виконав, документи, які підтверджують право власності на квартиру, ОСОБА_4 не надав.

Строк введення дома в експлуатацію неодноразово переносився та постійно порушувався ЖБТ «Прогрес-3» протягом тривалого часу - з 2005 року до 2014 року.

Крім того, позивачу стало відомо про подвійний продаж прав спірної квартири Житлово-будівельним товариством «Промінь» фізичній особі Дуц ОСОБА_7 . Ця обставина змусила позивача звернутись до Київського районного суду м. Одеси з позовом про визнання її майнових прав на квартиру та передачі її у власність після введення будинку в експлуатацію, в рамках якого Житлово-будівельне товариство «Промінь» заявило зустрічний позов про визнання Договору недійсним.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2013 року по цивільній справі №2/520/1728/13 майнові права ОСОБА_8 на квартиру було визнано, у задоволенні зустрічного позові про визнання Договору недійсним відмовлено.

Апеляційний суд Одеської області 04.12.2013 року змінив рішення суду першої інстанції, у задоволення позовних вимог ОСОБА_4 відмовив з мотивів незалучення до справи належного відповідача ОСОБА_1 , у частині відмови у задоволенні зустрічного позову про визнання Договору недійсним залишив без змін.

Позивачу стало відомо, що у вересні 2015 р. в будинку за будівельним номером АДРЕСА_3 почали реєструвати право власності на квартири після його введення в експлуатацію, будинок отримав поштову адресу АДРЕСА_2 .

З метою захисту прав та законних інтересів позивача 01.04.2016 були отримані відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до яких квартира була зареєстрована за ОСОБА_9 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 14.09.2015, індексний номер 24399791. Підстава для виникнення права власності - свідоцтво про право власності, серія та номер 43805476, видане 14.09.2015 реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції.

Перед зверненням до суду була отримана ще одна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до яких квартира зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу № 614 від 28.03.2016, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Осінцевою В.М., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.04.2016, індексний номер 29066745.

Таким чином, реєстрація права власності третіх осіб на квартиру, будівництво якої було повністю сплачено позивачем, порушує законні права та інтереси позивача.

З наведених підстав, для захисту своїх порушених прав та інтересів, позивачка була вимушена звернутись до суду з відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, цивільну справу за вказаним позовом було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 05.12.2016 року відкрито провадження по справі на підставі вищевказаної позовної заяви та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

Тієї ж дати Київським районним судом міста Одеси постановлено ухвалу, якою вжито заходи забезпечення позову по цивільній справі №520/14930/16-ц, а саме накладено арешт на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_6 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 . Зазначена ухвала суду, під час розгляду справи була скасована ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 березня 2017 року.

04 січня 2017 року до суду надійшла зустрічна позовна заява від відповідача ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , Житлово-будівельного товариства «Прогрес-3», ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, Управління капітального будівництва Одеської міської ради, про визнання права власності, в якій ОСОБА_2 просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Зустрічна позовна заява була прийнята судом до спільного розгляду з первісним позовом, про що було постановлено відповідну ухвалу суду без виходу до нарадчої кімнати в судовому засіданні 11.05.2017 року.

Також ОСОБА_2 надано до суду заперечення проти задоволення позовних вимог ОСОБА_4 , з підстав необґрунтованості.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 02 лютого 2017 року витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Осінцевої В.М. належним чином завірену копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 28 березня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Осінцевою В.М., зареєстрований в реєстрі за №614.

Витребувані вказаною ухвалою суду документи судом були отримані від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Осінцевої В.М. 29.05.2017 року (а.с.144-175,ІІ том).

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 31 березня 2017 року витребувано з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірені копії усіх документів реєстраційної справи стосовно об`єкту нерухомості за номером НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 .

На виконання вказаної ухвали суду, 09.06.2017 року до суду надійшли витребувані судом документи з Юридичного департаменту Одеської міської ради (а.с. 176-223, ІІ том).

14 червня 2017 року судом було ухвалено залучити до участі по справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес-3».

20 вересня 2017 року представником відповідача ОСОБА_2 надано до суду клопотання про приєднання документів до матеріалів справи, а саме документи на підтвердження укладення ОСОБА_11 інвестиційного договору щодо спірної квартири, з подальшим переуступленням права на користь ОСОБА_1 (а.с.19-57, ІІІ том).

Станом на 15.12.2017 року розгляд справи по суті судом не розпочинався.

20.12.2017 року судом вирішуючи питання про можливість продовжити розгляд справи, була врахована та обставина, що 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України № 6232 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Пунктом 9 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції 15 грудня 2017 року зазначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв`язку, з чим судом було ухвалено продовжити розгляд справи за вказаними правилами, в порядку загального позовного провадження, продовживши підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 16.05.2018 року зупинено провадження по справі строком до 20.12.2018 року, для надіслання доручення до компетентного суду Федеративної Республіки Німеччини з проханням здійснення процесуальних дій з повідомлення відповідача ОСОБА_1 про дату, час і місце проведення судового засідання, а також з`ясування думки останньої щодо позиції стосовно позову та можливості розгляду справи за її відсутності.

28.12.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 , в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 , з підстав не обґрунтованості (а.с.52-55, IV том).

25.01.2019 року до від відповідача ОСОБА_2 надійшли документи для приєднання до матеріалів справи (а.с. 1-35, IV том).

Вказані документи надані суду для приєднання до матеріалів справи та відзив на позовну заяву, були приєднані до справи на підставі ухвали суду від 05.02.2019 року постановленої в в підготовчому судовому засіданні, без видалення до нарадчої кімнати.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 05.02.2019 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , Житлово-будівельного товариства «Прогрес-3», ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, Управління капітального будівництва Одеської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес-3», про визнання права власності залишено без розгляду. Розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації нерухомого майна, продовжено в порядку передбаченому цивільним судочинством.

07 травня 2019 року судом було ухвалено закрити підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання призначене на 04 вересня 2019 року з`явився лише представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 , який наполягав на продовженні розгляду справи, з посиланням на те, що у суду відсутні перешкоди для розгляду справи, оскільки усі докази по справі зібрані та на цій стадії суд позбавлений здійснювати такі дії, а відтак відсутні підстави для відкладення розгляду справи.

Так, суд зазначає, що позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_12 у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення якого представник належним чином повідомлений, що підтверджується розпискою про особисте сповіщення представника по справі від 24.07.2019 року, наявною в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.

Інші учасники процесу та їх представники також не з`явились до судового засідання, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.

Вирішуючи питання про можливість проведення розгляду справи за відсутності вказаних учасників процесу, судом враховується наступне.

Згідно з ч.5 ст. 130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

У відповідності до положень ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

У разі розгляду справи за відсутності позивача або відповідача суддя-доповідач оголошує стислий зміст позовної заяви або відзиву відповідно.

Отже, представник позивача будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце проведення судового засідання, що є належним чином повідомленням позивача по справі, не з`явився до судового засідання, не повідомив суд про причини такої неявки, а відтак не з`явився до судового засідання без поважних причин, у зв`язку з чим, суд не вбачає перешкод для продовження розгляду справи, за відсутності позивачевої сторони по справі та інших учасників процесу повідомлених належним чином, з урахуванням того, що суд перебуває на стадії розгляду справи по суті, в якій відсутні підстави для збирання доказів, а також з урахуванням того, що справа перебуває в провадженні суду більше трьох років, за час якого судом здійснювались усі можливі процесуальні дії за клопотаннями сторін по справі, з метою надання їм можливості довести належними доказами свої вимоги і заперечення, однак не зважаючи на те, що суд у відповідності до положень ст. 12 ЦПК України сприяв учасникам судового процесу в цій справі в реалізації ними їх прав передбачених ЦПК України не зважаючи на тривалі строки розгляду справи, позивач будучи ініціатором цього судового провадження без поважних причин не з`явився до суду, тобто в протиріч діям суду, які направлені на сприяння сторонам по справі у використанні їх процесуальних прав.

Судом також враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

З урахуванням викладеного, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності позивача по справі, його представника, представника відповідача Житлово-будівельного товариства «Прогрес-3», а також представників третіх осіб по справі Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, Управління капітального будівництва Одеської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-3», в судовому засіданні призначеному 04 вересня 2019 року.

Заслухавши пояснення представників відповідачів по справі, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши усі документи наявні в матеріалах справи, суд вважає позов ОСОБА_4 про визнання документи недійсними та скасування державної реєстрації нерухомого майна, непідлягаючим до задоволення з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ЖБТ Прогрес-3, зареєстроване в Київському районному виконавчому комітеті м. Одеси № 670 від 02.11.1990р. та перереєстровано Київським РВК м. Одеси 23.08.1994р. свідоцтво № 22459087, створено з метою забезпечення житлом членів товариства їх сімей, шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку з надвірними спорудами за власні кошти ЖБТ, за допомогою банківського кредиту, та інших надходжень, а також для подальшої експлуатації і управління цим будинком.

Згідно Статуту ЖБТ „Прогрес-3 його членами можуть бути громадяни на підставі поданих заяв, які затверджуються загальними зборами товариства.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 09.12.1995 № 521 ЖБТ Прогрес-3 передано функції замовника на будівництво 7-ми секційного 10-ти поверхового житлового будинку АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 1,57га, по АДРЕСА_8 . АДРЕСА_4 житлового масиву Південний ЖБТ „Прогрес-3 та надано земельну ділянку під будівництво жилого будинку.

За клопотанням Управління капітального будівництва виконавчого комітету Одеської міської ради виконавчим комітетом Одеської міської ради прийнято рішення за №33 від 30.01.2002, яким скасовано вказане вище рішення № 521, передано Управлінню капітального будівництва функції замовника будівництва та дозволено здійснити проектування та будівництво 7-ми секційного 10-ти поверхового жилого будинку по АДРЕСА_9 - АДРЕСА_4 житлового масиву Південний на земельній ділянці площею 1,57га, а також зобов`язано Управління: замовити в управлінні архітектури та містобудування паспорт на проектування 7-ми секційного 10-ти поверхового жилого будинку по АДРЕСА_9 жил масиву „Південний; замовити в проектній ліцензійній організації розробку проектнокошторисної документації, погодити її у встановленому порядку в службах міста та затвердити в управлінні архітектури та містобудування в ІІІ-му кварталі 2002р.; виконати інші обов`язки, що передують будівництву та здійснити будівництво 7-ми секційного 10-ти поверхового жилого будинку відповідно до проектно-кошторисної документації, яке завершити у ІV кварталі 2004р.

Пунктом 3.5 рішення №33 від 30.01.2002 року на Управління капітального будівництва покладено обов`язок укласти інвестиційний договір з ЖБТ Прогрес-3 на дольову участь у будівництві жилого будинку, з урахуванням витрат, які були понесенні ЖБТ Прогрес-3 при будівництві жилого будинку.

Натомість на виконання вказаного рішення між ЖБТ Прогрес-3 та Управлінням капітального будівництва було укладено договір від 03 лютого 2003 року про співробітництво по залученню інвестицій для продовження будівництва першої черги 5-ти секцій 10-ти поверхового 7-ми секційного жилого будинку АДРЕСА_9 - АДРЕСА_4 жилий АДРЕСА_10 , а не інвестиційно-підрядний договір на будівництво будинку в цілому.

Обсяги фінансування за даним договором зі сторони ЖБТ Прогрес-3 складали 68,462% від фактичних затрат по будівництву жилого будинку, що становить 8023,21 м2 згідно проколу розподілу загальної площі житла.

В той же день, - 03.02.2003 року між Управлінням капітального будівництва виконавчого комітету Одеської міської ради та ЖБТ «Промінь» був укладений інвестиційно-підрядний договір, за умовами якого ЖБТ «Промінь» наділений функціями генерального підрядника з будівництва об`єкту нерухомості 1-ої черги 5-ти секцій 10-ти поверхового 7-ми секційного житлового будинку під будівельним АДРЕСА_9 та здійснювати інвестування будівництва шляхом залучення інвестицій фізичних осіб на обсяг 31,538% від фактичної вартості та загальної площі об`єкту, що складає 3696,09 м2.

04.09.2003 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Прогрес-3» укладено договір доручення №9-8/1 на інвестування будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2 . За умовами договору доручення ОСОБА_13 В ОСОБА_14 передає в управління товариству свої грошові кошти та доручає товариству здійснювати будівництво для неї однокімнатної квартири АДРЕСА_11 42,39 кв АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , з першим внеском у розмірі 30% загальної суми договору: 4725 доларів США.

Згідно умов п. 2.1.1 договору доручення, товариство зобов`язалося укласти договір підряду на будівництво житлового будинку.

Згідно умов п. 2.1.5 договору, після здачі об`єкту в експлуатацію при умові повної оплати забудовником суми, зазначеної в п. 3.1 договору, підготувати та видати документи про право власності забудовника на однокімнатну квартиру АДРЕСА_14 , загальною площею квартири 48 кв.м.

Відповідно до п. 3.1 договору, сума договору складає 16144 доларів США, до якої входить вартість квартири, сума витрат товариства, яка складається з: вартості квартири в сумі 15750 доларів США, суми витрат товариства в сумі 394 долара США, з розрахунку вартості 1 кв.м. квартири в сумі 350 доларів США.

Судом також встановлено, що 02.04.2004 року між ЖБТ «Промінь» та ОСОБА_11 було укладено договір №115 на інвестування будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2 за № АДРЕСА_3 за рахунок коштів населення, відповідно до якого предметом договору є - будівництво однокімнатної квартири в 11-ти поверховому будинку по АДРЕСА_9 .

Відповідно до п.1.5 договору, товариство зобов`язано після введення об`єкту в експлуатацію, при умові повної сплати забудовником вартості квартири на протязі 30 днів підготувати та видати документи, підтверджуючі о передач права власності забудовнику на однокімнатну квартиру АДРЕСА_15 .

У відповідності до п.3.2, 3.3 Договору, орієнтовна вартість 1 кв.м., загальною площею споруджуваної квартири складає 420 умовних одиниць в еквіваленті доларів США. При загальній площі квартири 40.79 кв.м., її розрахована вартість в еквіваленті доларів США складає 17132 умовні одиниці.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.06.2007 року по справі №22/447-06-12670, зобов`язано Управління капітального будівництва виконавчого комітету Одеської міської ради укласти з ЖБТ «Прогрес-3» інвестиційний договір на будівництво семи секційного в тому числі першої та другої секцій 10-ти поверхового житлового будинку по АДРЕСА_9 .

Однак, вказане рішення суду не виконане, ні в добровільному, ні в примусовому порядку не було укладено інвестиційний договір на будівництво вказаного об`єкту нерухомості між УКС виконкому Одеської міської ради та ТОВ «Прогрес-3».

25 вересня 2009 року між ЖБТ «Прогрес-3» та ЖБТ «Промінь» було укладено протокол розподілу приміщень житлового будинку за будівельним АДРЕСА_9 » житлового масиву « АДРЕСА_16 . АДРЕСА_2 , як додаток до договору про співробітництво від 03.02.2003 року та до Інвестиційно-підрядному договору від 03.02.2003 року.

Відповідно до вказаного протоколу, здійснено розподіл квартир в секціях №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 житлового будинку, загальною площею 17059,317 кв.м., відповідно до якого ЖБТ «Промінь» переходять квартири в 1,2 секціях житлового будинку, у тому числі однокімнатні: АДРЕСА_17 ) АДРЕСА_18 площею 40,79 кв.м.

Головою ЖБТ «Прогрес-3» надано листа на ім`я Начальника Управління капітального будівництва Одеської міської ради та голови ЖБТ «Промінь», в якому ЖБТ «Прогрес-3» погоджується з вказаними умовами розподілу квартир, зазначеного у вищезазначеному протоколі (а.с.40, ІІІ том).

15 листопада 2012 року між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради, Комунальним підприємством «Капітальне будівництво міста Одеси», ЖБТ «Промінь», ЖБТ «Прогрес-3» було укладено договір про співпрацю, предметом якого є співпраця сторін з фінансування завершення будівництва і завершенню будівництва 7-мі секційного будинку за будівельною адресою АДРЕСА_9 житлового масиву АДРЕСА_16 з інженерними мережами, вбудованими нежитловими приміщеннями цокольного поверху та підвальними приміщеннями.

20.03.2014 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_15 було укладено додаткову угоду про відступлення прав по договору №115 на інвестування будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2 за № АДРЕСА_3 за рахунок коштів населення від 02.04.2004 року, відповідно до якого ОСОБА_11 передала, а ОСОБА_15 прийняла на себе обов`язок першого і стає стороною вказаного договору, укладеного з ЖБТ «Промінь».

11 вересня 2014 року між ЖБТ «Промінь» та ОСОБА_9 було укладено додаткову угоду №2 до договору №115 від 02.04.2007 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо входження до виниклих між ними правовідносин нової сторони ОК «Іста К».

До зазначеного договору, 17.11.2014 року між ЖБТ «Промінь» та Обслуговуючим кооперативом «Іста К» було укладено угоду про співпрацю і організацію взаємовідносин.

09.12.2014 року, між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради, Комунальним підприємством «Капітальне будівництво міста Одеси», ЖБТ «Промінь», ЖБТ «Прогрес-3», Обслуговуючим кооперативом «Іста К» було укладено додаткову угоду №2 до договору про співпрацю від 15.11.2012 року, відповідно до якої по узгодженню сторін договору до складу сторін по договору про співпрацю введено нову сторону ОК «Іста К», яка зобов`язалась фінансувати виконання підрядних і інших робіт по завершенню будівництва об`єкта, на умовах договору, у розмірі 100% вартості виконаних робіт в секціях №1,2 об`єкту; 47,265% вартості виконаних робіт в секціях 3, 4, 5, 6, 7 об`єкту; 60,61 % вартості виконаних робіт на спорудження зовнішніх мереж і комунікацій к секціям №1,2,3,4,5,6,7 об`єкту, а також благоустрою території об`єкта.

09.04.2015 року між ОСОБА_9 та ОК «Іста К» укладено додаткову угоду №115-К до договору №115 від 02.04.2014 року, відповідно до якої у зв`язку зі зміною нумерації квартир та присвоєнням поштової адреси викладено п.п.2.1.5 розділу 2 договору в наступній редакції: «Після введення будинку до експлуатації, при умові повної сплати будівельником вартості квартири, підгодовувати і видати документи, що свідчать про право власності будівельника в рамках договору на 1-но кімнатну квартиру АДРЕСА_17 поверсі, загальною площею 70,79 кв. АДРЕСА_19 . АДРЕСА_20 АДРЕСА_2 .».

20 травня 2015 року ЖБТ «Промінь» видано довідку, якою підтверджено, що ОСОБА_6 в повному обсязі сплатила пай на виконання умов договору №115 від 02.04.2004 року.

25.06.2015 року між ОК «Іста К» та ОСОБА_9 було укладено акт прийому-передачі квартири АДРЕСА_1 , за умовами якого Кооператив на виконання умов договору №115 від 02.04.2004 року передав, а ОСОБА_6 прийняла 1-но кімнатну квартиру АДРЕСА_1 . У акті зазначено, що цей документ є підставою для оформлення інвестором правовстановлюючих документів на квартиру.

14.09.2015 року Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області було видано ОСОБА_16 свідоцтво про право власності на нерухоме майно за індексним номером НОМЕР_2 , а саме на квартиру АДРЕСА_21 , на підставі якого тієї ж дати за ОСОБА_9 зареєстровано право власності на вказану квартиру, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме мано, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №43793687 від 14.09.2015 року.

28 березня 2016 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Осінцевою В.М., зареєстрований в реєстрі за №614, за умовами якого ОСОБА_17 , а ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_1 .

Тієї ж дати, за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_21 , що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме мано, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №56518210 від 01.04.2016 року.

Позивачка ОСОБА_4 стверджуючи, що свої зобов`язання вона виконала у повному обсязі відповідно до умов Договору доручення №9-8/1 на інвестування будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2 за будівельним №138-А за рахунок населення від 04.09.2003 року, укладеного з ЖБТ «Прогремс-3», вважає, що вона є належним інвестором вказаної квартири, стосовно якої їй в порушення вказаного договору не видано документи, для подальших дій з реєстрації права власності на нерухоме майно, а навпаки ЖБТ «Промінь» повторно продані права на спірну квартиру на користь ОСОБА_11 , у зв`язку з чим, як судом встановлено, ОСОБА_4 у груді 2011 року звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовом про зобов`язання вчинити певні дії (справа №2-7759/11).

В рамках вказаної справи, ЖБТ «Промінь» звернулось до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4 , ЖБТ «Прогрес-3», треті особи: Управління капітального будівництва Одеської міської ради, ОСОБА_11 про визнання недійсним договору доручення на інвестування будівництва №9-8/І від 04.09.2003 року, укладеного між ОСОБА_4 та ЖБТ «Прогрес-3». позивачка змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

За наслідком розгляду вказаної справи, 23.09.2013 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким визнано майнові права ОСОБА_4 на однокімнатну квартиру, загальною площею 43,2 кв.м., яка розташована на другому поверсі в І секції 7-ми секційного багатоповерхового будинку в мікрорайоні «В- АДРЕСА_4 » житлового АДРЕСА_10 , за будівельною адресою: квартира АДРЕСА_5 . Зобов`язано Житлово-будівельне товариство «Прогрес-3» після здачі в експлуатацію І секції 7-ми секційного багатоповерхового будинку в мікрорайоні «В- АДРЕСА_4 » житлового АДРЕСА_10 розташований за будівельною АДРЕСА_9 , передати у власність ОСОБА_4 однокімнатну квартиру загальною фактичною площею 43,2 кв.м., яка розташована на другому поверсі в І секції 7-ми секційного багатоповерхового будинку в мікрорайоні «В- АДРЕСА_4 » житлового АДРЕСА_10 за будівельною адресою: квартира АДРЕСА_5 . У задоволенні зустрічних позовних вимог Житлово-будівельного товариства «Промінь» до ОСОБА_4 , Житлово-будівельного товариства Прогрес-3, треті особи: Управління капітального будівництва Одеської міської ради, ОСОБА_11 , про визнання договору недійсним, - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 04.12.2013 року рішення Київського районного суду міста Одеси від 23.09.2013 року за наслідком розгляду цивільної справи №2-7759/11 в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 скасовано, та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У рішенні апеляційним судом Одеської області, було роз`яснено ОСОБА_4 , що відмова в задоволенні позову, з підстав неправильного визначення способу захисту не позбавляє її права звернення до суду з іншими позовними вимогами.

У зв`язку з чим, ОСОБА_18 знов звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на вище вказані обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, позивачка посилаючись на те, що вона є належним інвестором вищевказаної квартири посилається, на виконані нею умови Договору доручення №9-8/1 на інвестування будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2 за будівельним №138-А за рахунок населення від 04.09.2003 року, укладеного з ЖБТ «Промінь-3».

Однак, як вже судом встановлювалось, 04.09.2003 року було укладено договір доручення №9-8/1 на інвестування будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 та ТОВ «Прогрес-3», за умовами якого ОСОБА_4 передає в управління товариству свої грошові кошти та доручає товариству здійснювати будівництво для неї однокімнатної квартири АДРЕСА_11 42,39 кв АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , з першим внеском у розмірі 30% загальної суми договору: 4725 доларів США.

Отже, стороною вказаного договору є ТОВ «Прогрес-3», , ані ЖБТ «Прогрес-3», , який в свою чергу, як вище встановлювалось був замовником будівництва 7-ми секційного 10-ти поверхового житлового будинку АДРЕСА_9 на земельній ділянці площею 1,57га, по АДРЕСА_8 . Ак АДРЕСА_9 „ АДРЕСА_9 - АДРЕСА_4 житлового масиву АДРЕСА_22 Південний АДРЕСА_23 , в місті Одесі, яке надалі здійснювалось за співробітництвом з ЖБТ «Промінь» та ОК « ОСОБА_19 К».

Позивачем в порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України не надано до суду жодних доказів на підтвердження того, що ТОВ «Прогрес-3», , був уповноважений на укладення договорів на інвестування будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2 , яке в свою чергу здійснювалось ЖБТ «Прогрес-3», .

З урахуванням того, що позивачем не доведено належними доказами, що ТОВ «Прогрес-3» мав право на укладення договорів на інвестування будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2 , або виступав замовником вказаного об`єкту, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача, оскільки ОСОБА_4 не доведено, що вона дійсно виступала інвестором вказаного об`єкту будівництва.

Щодо посилань ОСОБА_4 про те, що вона є належним інвестором вказаного об`єкту будівництва - однокімнатної квартири АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 площею 42,39 кв. АДРЕСА_19 ., АДРЕСА_13 , та ЖБТ «Промінь» було безпідставно укладено другий договір інвестування щодо будівництва цієї ж квартири, суд вважає необґрунтованими.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку ( ч.1 ст. 509 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ч.1 ст. 526 ЦК України).

Так, у відповідності до укладеного 04.09.2003 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Прогрес-3» договору доручення №9-8/1 на інвестування будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 передає в управління товариству свої грошові кошти та доручає товариству здійснювати будівництво для неї однокімнатної квартири АДРЕСА_11 42,39 кв АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , з першим внеском у розмірі 30% загальної суми договору: 4725 доларів США.

Згідно умов п. 2.1.5 договору, після здачі об`єкту в експлуатацію при умові повної оплати забудовником суми, зазначеної в п. 3.1 договору, підготувати та видати документи про право власності забудовника на однокімнатну квартиру АДРЕСА_14 , загальною площею квартири 48 кв.м.

Отже, право ОСОБА_4 на отримання документів про право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_14 , загальною площею квартири 48 кв.м., виникає лише після сплати в повному обсязі визначеної договором суми грошових коштів.

Відповідно до п. 3.1 договору, сума договору складає 16144 доларів США, до якої входить вартість квартири, сума витрат товариства, яка складається з: вартості квартири в сумі 15750 доларів США, суми витрат товариства в сумі 394 долара США, з розрахунку вартості 1 кв.м. квартири в сумі 350 доларів США.

На підтвердження виконання умов договору №9-8/1 від 04.09.2003 року, позивачкою надано квитанції, з яких судом встановлено наступне:

- відповідно до квитанції №93 до прибуткового касового ордера від 14.07.2004 року, ОСОБА_4 сплатила на розрахунковий рахунок ЖБТ «Прогрес-3» грошові кошти в сумі 2915 гривень, що згідно курсу НБУ станом на 14.07.2004 року (1у.о.=5,32) еквівалентно 547 доларів 93 цента США;

- відповідно до квитанції №162 до прибуткового касового ордера від 08.12.2004 року, ОСОБА_4 сплатила на розрахунковий рахунок ЖБТ «Прогрес-3» грошові кошти в сумі 3900 гривень, що згідно курсу НБУ станом на 08.12.2004 року (1у.о.=5,30) еквівалентно 735 доларів 84 цента США;

- відповідно до квитанції №136 до прибуткового касового ордера від 05.11.2004 року, ОСОБА_4 сплатила на розрахунковий рахунок ЖБТ «Прогрес-3» грошові кошти в сумі 3207 гривень, що згідно курсу НБУ станом на 05.11.2004 року (1у.о.=5,30) еквівалентно 605 доларів 09 центів США;

- відповідно до квитанції №66 до прибуткового касового ордера від 02.03.2004 року, ОСОБА_4 сплатила на розрахунковий рахунок ЖБТ «Прогрес-3» грошові кошти в сумі 7340 гривень, що згідно курсу НБУ станом на 02.03.2004 року (1у.о.=5,33) еквівалентно 1377 доларів 11 центів США;

- відповідно до квитанції №228 до прибуткового касового ордера від 23.02.2005 року, ОСОБА_4 сплатила на розрахунковий рахунок ЖБТ «Прогрес-3» грошові кошти в сумі 5100 гривень, що згідно курсу НБУ станом на 23.02.2005 року (1у.о.=5,30) еквівалентно 962 долара 26 центів США;

- відповідно до квитанції №118 до прибуткового касового ордера від 07.10.2004 року, ОСОБА_4 сплатила на розрахунковий рахунок ЖБТ «Прогрес-3» грошові кошти в сумі 5200 гривень, що згідно курсу НБУ станом на 07.10.2004 року (1у.о.=5,30) еквівалентно 981 долар 13 центів США;

- відповідно до квитанції №8 до прибуткового касового ордера від 04.09.2003 року, ОСОБА_4 сплатила на розрахунковий рахунок ТОВ «Прогрес-3» грошові кошти в сумі 25040 гривень, що згідно курсу НБУ станом на 04.09.2003 року (1у.о.=5,33) еквівалентно 4697 доларів 93 цента США;

- відповідно до квитанції №78 до прибуткового касового ордера від 10.06.2004 року, ОСОБА_4 сплатила на розрахунковий рахунок ЖБТ «Прогрес-3» грошові кошти в сумі 7314 гривень, що згідно курсу НБУ станом на 10.06.2004 року (1у.о.=5,32) еквівалентно 1374 долара 81 цент США;

- відповідно до квитанції №143 до прибуткового касового ордера від 15.03.2005 року, ОСОБА_4 сплатила на розрахунковий рахунок ЖБТ «Прогрес-3» грошові кошти в сумі 1275 гривень, що згідно курсу НБУ станом на 15.03.2005 року (1у.о.=5,29) еквівалентно 241 долар 02 цента США;

- відповідно до квитанції №09 до прибуткового касового ордера від 14.10.2003 року, ОСОБА_4 сплатила на розрахунковий рахунок ТОВ «Прогрес-3» грошові кошти в сумі 3677 гривень 70 копійок, що згідно курсу НБУ станом на 14.10.2003 року (1у.о.=5,33) еквівалентно 690 доларів 00 центів США;

- відповідно до квитанції №18-9/8-І до прибуткового касового ордера від 14.11.2003 року, ОСОБА_4 сплатила на розрахунковий рахунок ЖБТ «Прогрес-3» грошові кошти в сумі 14711 гривень 00 копійок, що згідно курсу НБУ станом на 14.11.2003 року (1у.о.=5,33) еквівалентно 2760 доларів 03 цента США.

На підставі вищевикладеного, якщо враховувати, що ТОВ «Прогрес-3» має також право на укладення договорів на інвестування вказаного об`єкту будівництва, як і ЖБТ «Прогрес-3», то на підставі наданих позивачем доказів вбачається, що ОСОБА_4 було сплачено на виконання договору №9-8/1 від 04.09.2003 рокугрошові кошти в загальній сумі, що еквівалентно діючим курсам НБУ на день сплати 14973 доларам 15 центів США.

Отже, як вбачається, ОСОБА_4 не в повному обсязі виконані умови договору №9-8/1 від 04.09.2003 року, а саме обов`язок зі сплати 16144 доларів США, внаслідок чого у ОСОБА_4 виникає право, після введення об`єкту будівництва в експлуатацію, на отримання документів для подальшого оформлення свого права власності на об`єкт інвестованого нерухомого майна.

Слід зазначити, що у відповідності до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Отже системне тлумачення ст. 55 Конституції України дозволяє дійти висновку, що ч. 2 цієї статті гарантує «кожному» захист «своїх прав», які були порушені. Саме в такому значенні сформульовано ч. 3, 5 та 6 ст. 55 Конституції України.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Водночас суб`єктивна оцінка порушення права не є абсолютною.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст. 16 Цивільного кодексу України. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

З аналізу вищезазначених норм, слідує, що під час розгляду справи позивач повинен довести, а суд встановити факти або обставини, які б свідчили про порушення індивідуально виражених прав чи інтересів позивача (як то наприклад права власності чи права користування спірною земельною ділянкою) з боку відповідача.

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1-3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду. Відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладених обставин, з урахуванням того, що ОСОБА_4 не виконані умови договору №9-8/1 від 04.09.2003 року, а саме обов`язок зі сплати 16144 доларів США, внаслідок чого у ОСОБА_4 не виникло права, після введення об`єкту будівництва в експлуатацію, на отримання документів для подальшого оформлення свого права власності на об`єкт інвестованого нерухомого майна, суд не вбачає порушення будь-яких її прав чи інтересів, внаслідок укладення договору інвестування стосовно спірної квартири між ЖБТ «Промінь» та ОСОБА_11 , якою були переуступлені права вимоги та право власності на цю квартиру набула ОСОБА_6 .

Крім того, судом одночасно враховується, що 25.09.2010 року ЖБТ «Прогрес-3» своїм листом на ім`я ОСОБА_4 , повідомляв останню, що у період з 2003-2004 роки з нею ОСОБА_4 та з іншими особами, попереднім головою правління ЖБТ «Прогрес-3» були укладені договори на інвестування будівництва квартир в 1,2 секції житлового будинку АДРЕСА_9 , які в свою чергу не мали правового обґрунтування, оскільки відповідно графіку розподілу площ 1 та 2 секції будинку в повному об`ємі були закріплені за іншим інвестором ЖБК «Промінь». У зазначеному листі ОСОБА_4 були запропоновані варіанти вирішення спору, а саме: виплата внесених останньою грошових коштів за договором інвестування або надання аналогічної житлової площі в об`єкті будівництва.

Доказів, що ОСОБА_4 зверталась до ЖБТ «Прогрес-3», ЖБТ «Промінь» з заявами щодо вирішення цього питання, до суду не надано.

Одночасно судом враховується, що у ЖБТ «Прогрес-3» або іншого замовника будівництва цього об`єкту не виникло жодного обов`язку з надання документів на оформлення права власності Іорговою ОСОБА_20 на інвестовану квартиру, з урахуванням того, що останньою не належним чином виконано умови договору №9-8/1 від 04.09.2003 року.

Інших підстав позивачем в обґрунтування вимог не заявлялось, як і не оскаржувався порядок реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_9 , у зв`язку з чим, ці обставини не є предметом позову та дослідження не підлягають.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі вищевикладеного, дослідивши усі докази наявні в матеріалах справи в сукупності, а також надавши оцінку кожному доказу окремо, суд вважає посилання ОСОБА_4 викладені в обґрунтування позову не обґрунтованими, не підтвердженими належними доказами, у зв`язку з чим позовом ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у позові, судові витрати ОСОБА_4 до відшкодування не підлягають.

При вищевикладених обставинах та керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 10, 13, 76-81, 82, 89, 141, 223, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_26 ) до Житлово-будівельного товариства «Прогрес-3» (місцезнаходження: 65000, АДРЕСА_27 Одеса, АДРЕСА_28 Академіка АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 / АДРЕСА_31 ), ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_32 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_33 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняхівського, 6), Управління капітального будівництва Одеської міської ради (місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Комітетська, 10-А), Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес-3» (місцезнаходження: 65070, м. Одеса, вул. Космонавтів, 33, кв. 80), про скасування державної реєстрації нерухомого майна відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено - 13 вересня 2019 року.

Головуючий Калініченко Л. В.