Справа № 454/4006/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Мандрик І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку.

Свої вимоги мотивує наступним.

01.12.199р. померла його баба ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,01га на території Двірцівської сільської ради Сокальського району.

Син покійної, а його батько ОСОБА_4 помер 11.10.2018р., не прийнявши спадщини після смерті останньої.

Спадкоємцями після смерті баби є він та його сестра відповідач по справі, яка не бажає приймати спадщину та відмовляється від такої на його користь.

Нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку.

В судове засідання позивач не прибув та подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав.

Відповідачі в судове засідання також не зявилися, подали заяви, в яких вказали, що позов визнають та просять розглядати справу у їх відсутності.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно сертифікату від 23.05.1997р., ОСОБА_3 належить право на земельну ділянку площею 2,01га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташовану на території с.Двірці Двірцівської сільської ради Сокальського району Львівської області.

ОСОБА_3 померла 01.12.1999р., що стверджується свідоцтвом про смерть.

Син останньої ОСОБА_4 також помер 08.10.2018р., що стверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Разом з цим, згідно ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В свою чергу відповідно до ст. 1265 ЦК України, позивач має право на спадкування за законом вказаної земельної ділянки, однак позбавлений змоги здійснити таке право в позасудовому порядку з огляду на відсутність правовстановлюючого документу.

Також, судом встановлено, що відповідач не претендує на спадкове майно, однак не має змоги подати нотаріусу відповідну заяву з огляду на те, що закінчився передбачений ст.1270 ЦК України строк, який поновленню не підлягає.

В той же час, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Саме тому, суд не погоджується з вимогою позивача про визнання права власності на земельну ділянку, оскільки спадкуванню підлягає лише право на таку, а тому, позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 01.12.1999р., право на земельну ділянку площею 2,01га, розташовану на території Двірцівської сільської ради Сокальського району Львівської області, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №14381.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, 11.05.1987р.н., РНОКПП:НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: ОСОБА_2, 10.04.1982р.н., місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повне судове рішення складено 04 лютого 2019р.

Головуючий: М. Я. Адамович