Ухвала

16 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 199/5202/13-ц

провадження № 61-31680св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання домоволодіння об`єктом спільної власності, визнання договору дарування домоволодіння недійсним, скасування державної реєстрації права власності на домоволодіння, його поділ, в тому числі в натурі, та поділ рухомого майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року у складі судді Руденко В. В. та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2017 року у складі колегії суддів Бараннік О. П., Пономарь З. М., Посунся Н. Є. та касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року позов задоволено частково; визнано домоволодіння АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнано частково недійсним договір дарування домоволодіння АДРЕСА_1 від 22 лютого 2013 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т. М., зареєстрований в реєстрі за № 67, в частині дарування Ѕ частини домоволодіння АДРЕСА_1 ; скасовано державну реєстрацію права власності на Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , від 22 лютого 2013 року індексний № 522746; визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з: житлового будинку - літ. А-1, загальною площею 86,1 кв. м, житловою площею 43,1 кв. м, а також гаражу літ. - В, погрібу з шийкою літ. Г, сараю літ. - Д, навісу літ. - Л, літнього душу літ. - М, вбиральні літ. - Н, огорожі - № №1,2, свердловини - № 3, тротуару літ.- І; поділено спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - мотоцикл «Іж Планета», 1992 року випуску, державний номерний знак (далі - ДНЗ) НОМЕР_1 , а саме: виділено ОСОБА_2 в особисту приватну власність мотоцикл «Іж Планета» 1992 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 компенсацію на відшкодування вартості Ѕ частини мотоцикла «Іж Планета», 1992 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 в розмірі 1 000,00 грн. В іншій частині позову - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2017 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року змінено. Визнано частково недійсним договір дарування домоволодіння АДРЕСА_1 від 22 лютого 2013 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т. М. та зареєстрований в реєстрі № 67 в частині дарування 33/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . Скасовано державну реєстрацію права власності на 33/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , від 22 лютого 2013 року індексний номер 522746. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 33/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , яке в цілому складається з: житлового будинку - літ. А-1, загальною площею 86,1 кв. м, житловою площею 43, 1 кв. м, а також гаражу - літ. - В, погрібу з шийкою - літ. - Г, сараю - літ. - Д, навісу - літ. - Л, літнього душу - літ. - М, вбиральні - літ. - Н, огорожі - № № 1,2, свердловини - № 3, тротуару - літ. - 1. В іншій оскаржуваній частині рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року - залишено без змін.

У вересні 2017 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) з касаційною скаргою на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2017 року.

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до ВССУ з касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2017 року.

Ухвалою ВССУ від 25 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2017 року та витребувано матеріали справи з районного суду.

Ухвалою ВССУ від 30 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2017 року.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

29 травня 2018 року справу № 199/5202/13-ц і матеріали касаційного провадження ВССУ передано до Верховного Суду.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання домоволодіння об`єктом спільної власності, визнання договору дарування домоволодіння недійсним, скасування державної реєстрації права власності на домоволодіння, його поділ, в тому числі в натурі, та поділ рухомого майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2017 року та касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2017 року призначити до судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

В. С. Жданова

В. О. Кузнєцов