Справа № 464/4812/17 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/811/901/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

секретаря: Фейір К.О.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом Кредитної спілки «Орізон» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

ВСТАНОВИТИ:

У липні 2017 року Кредитна спілка «Орізон» звернулася із зазначеним позовом до ОСОБА_2 обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28 вересня 2007 року між Спілкою та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №43-2 згідно якого останній отримав кредит на споживчі цілі в сумі 5430 гривень.

Кредит надавався строком на 12 фактичних місяців від дати надання Позичальнику кредиту.

Відповідач свої зобов» язання за Кредитним договором не виконував у повному обсязі в результаті чого Франківським районним судом м. Львова було видано судовий наказ від 02 грудня 2008 року про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 7200,86 гривень.

Відповідно до рішення Апеляційного суду Львівської області від 17 березня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС «Орізон» 1708,44 грн. процентів за користування кредитом за період з 01 липня 2011 року по 15 травня 2012 року.

Незважаючи на винесені судові рішення відповідачем не погашено заборгованість, яка на поточну дату (липень 2017 року) складала 8900,30 гривень.

Поряд з цим, незалежно від вищезазначених судових рішень за період з 01 червня 2012 року по 31 травня 2017 року, нараховувались відсотки за користування кредитом, інфляційні збитки та 3% річних за період з 01 жовтня 2007 року до 30 вересня 2016 року.

З урахуванням зазначених обставин позивач просив:

стягнути з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Орізон» заборгованість за кредитним договором № 43-2 від 28.09.2007 в розмірі 25 864 (двадцять п'ять тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. 19 коп., з яких:

9 781 грн. 21 коп. залишок нарахованих та несплачених відсотків за період часу з 01.06.2012 по 31.05.2017;

16 082 грн. 98 коп. інфляційні збитки, 3 % річних за період часу з 01.10.2007 по 30.09.2016р.

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Орізон» заборгованість за кредитним договором № 43-2 від 28.09.2007 в розмірі 25 864 (двадцять п'ять тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. 19 коп., з яких: 9 781 грн. 21 коп. залишок нарахованих та несплачених відсотків за період часу з 01.06.2012 по 31.05.2017; 16 082 грн. 98 коп. інфляційні збитки, 3 % річних за період часу з 01.10.2007 по 30.09.2016.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 1600 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що Кредитна спілка самостійно збільшила строк позовної давності у п»ять років, хоча загальний строк такої встановлено у три роки і проводить нарахування боргу вже після спливу позовної даності та закінчення строку дії кредитного договору.

Просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2017 року скасувати та закрити провадження по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, а рішення Сихівського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2017 року скасуванню частково на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення по справі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що проценти передбачені ст.ст.536, 1048, 1054, 1056-1 ЦК України є платою за користування чужими грошовими коштами, яка за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь час користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення.

Діюче законодавство не пов«язує припинення зобов»язань боржника з наявністю судового рішення і кредитна спілка вправі продовжувати нараховувати відповідачеві плату за користування наданими йому коштами у розмірі 9782 грн.

З таким висновком суду погодитися не можна виходячи із наступних підстав.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пункті 5.4.4. кредитного договору передбачено право банку вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій за наявності таких обставин:

а) використання позичальником кредиту не за призначенням;

б) затримання сплати Позичальником частини кредиту та/або процентів за користування кредитом на строк, що перевищує один календарний місяць;

в)перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків;

г)несплати Позичальником більше однієї виплати, яка перевищує п»ять відсотків від суми кредиту;

д)невиконання позичальником визначеного п.5.1.5 цього договору обов»язку щодо забезпечення кредиту;

ж) незгоди Позичальника зі зміною процентної ставки в порядку, визначеному п.5.4.2 цього Договору.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов'язання в обумовлений сторонами строк у грудні 2008 року Кредитна спілка «Орізон» звернувся до Франківського районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу про повернення суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.

02 грудня 2008 року Франківським районним судом м. Львова було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Орізон» заборгованості за кредитним договором в сумі 7200 гривень і з того часу настав строк виконання договору в повному обсязі і право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилися.

Такий висновок узгоджується і з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), відповідно до якого після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

За таких обставин, підстав для покладення на відповідача обов'язку сплатити на користь позивача відсотки за користування кредитними коштами за період з 01 червня 2012 року до 31 травня 2017 року в розмірі 9 781,21 гривень відсутні.

Зазначених обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов помилкового висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Орізон» 9781,21 гривень залишку нарахованих та несплачених відстоків.

В той же час, за порушення виконання грошового зобов'язання на боржника покладається відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов'язку, нового додаткового обов'язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановлено, що відповідачем не погашається заборгованість за кредитним договором №43-2 від 28.09.2007 року, тому суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з ОСОБА_2 на користь КС «Орізон» 16 082 грн. 98 коп. інфляційні збитки та 3 % річних за період часу з 01.10.2007 по 30.09.2016р. на підставі ст.625 ЦК України.

З урахуванням зазначених обставин, апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, рішення Сихівського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Орізон» 9781,21 гривень залишку нарахованих та несплачених відстоків несплачених за період часу з 01 червня 2012 року до 31 травня 2017 року скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні таких вимог КС «Орізон».

В решті рішення суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374 ст.ст.376 - 380, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Орізон» 9781,21 гривень залишку нарахованих та несплачених відсотків за період часу з 01 червня 2012 року до 31 травня 2017 року скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні таких вимог КС «Орізон».

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2019 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.