Справа № 130/82/2015
Провадження 6/127/585/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, в якій зазначено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2019 року подання головного державного виконавця Староміського відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Дзюбенка С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_3 задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання боржником зобов`язань за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.03.2015 року в цивільній справі № 130/82/2015.

Заявник зазначає, що про дане рішення їй нічого не було відомо і ніяких зобов`язань перед ОСОБА_4 не мала. І те, що ознайомившись з матеріалами справи, ОСОБА_2 встановила, що розписку не писала і ОСОБА_4 нічого не винна. Постановлене заочне рішення, вона в суд не викликалась і їй не направлялось рішення суду. Відповідно до даного рішення було відкрито виконавче провадження в Староміському відділі ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області.

ОСОБА_2 також зазначає, у зв`язку з тяжкою хворобою чоловіка вона переїхала на постійне місце проживання до м. Києва, хоча зареєстрована в АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що у неї немає власного житла, вона змушена переїжджати з місця на місце і винаймати житло. В даний час заявник проживає в АДРЕСА_2 і доглядає важко хворого чоловіка, інвалід війни, 1 «А» група, який потребує постійного догляду і не може залишатися сам. Крім того її чоловіку необхідна термінова операція за кордоном і крім ОСОБА_5 за ним нікому більше його там доглядати.

Представник ОСОБА_5 в судовому засідання заяву підтримала, просила задовольнити.

ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення заяив, оскільки на даний час рішення суду не виконано.

Представник Староміського відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Дзюбенко С.М. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні в Староміському відділі ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження № 55572691 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 512767,30 грн.

Згідно відповіді Вінницького міського відділу ДРАЦС від 11.05.2018 № 4476-16.3-34, відповідно Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про шлюб № 122 від 07.02.2009 на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , складений відділом РАЦС по м. Харкові № 1 МУЮ.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2019 року подання головного державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Дзюбенка Сергія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_3 задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у праві виїзду за межі України до виконання боржником зобов`язань за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.03.2015 року в цивільній справі № 130/82/2015.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», який регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері, встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, коли діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України передбачено ст. 441 ЦПК України, у відповідності з якою тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Частина 5 ст. 441 ЦПК України, передбачає, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Питання щодо зняття обмежень у праві виїзду за межі України регулюється спеціальною нормою права, зокрема Інструкцією з організації примусового виконання рішень, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802.

Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, передбачає дві підстави для зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України в межах виконавчого провадження: закінчення виконавчого провадження на підставі п. 1?3, 5?7, 9?12, 14, 15 ч. 1 ст. 39 Закону; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі.

При цьому зняття відповідного обмеження в межах виконавчого провадження здійснюється шляхом винесення виконавцем відповідної постанови про закінчення виконавчого провадження або про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України.

Як роз`яснив Верховний Суд України у «Судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01 лютого 2013 року, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв`язку з виконанням обов`язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

За статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції та здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України (ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Під час розгляду заяви ОСОБА_2 доказів на підтвердження повного погашення заборгованості згідно виконавчого листа № 130/82/2015, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 21.04.2015 року не надано, виконавче провадження не завершене, натомість, встановлено наявність не виконаного зобов`язання, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259-261, 441 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя