печерський районний суд міста києва
Справа № 565/2121/18-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Національного банку України про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Кузнецовського міського суду від 15 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Національного банку України про відшкодування моральної шкоди передано за підсудністю Печерському районному суду м. Києва.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 29.01.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2018 року - без змін.

08.02.2019 до Печерського районного суду м. Києва з надійшла вказана позовна заява, яку 11.02.2019 передано судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України встановлені вимоги, серед яких позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте вказані вимоги при зверненні до суду позивачем виконано не в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного банку України про відшкодування моральної шкоди. Мотивуючи позов, вказував про свою незгоду з наявними листами НБУ від 08 червня та 02 липня 2018 року за результатами розгляду його скарг на дії ПАТ "ВТБ Банк" та начальника управління по роботі зі зверненнями Департаменту банківського нагляду Нацбанку. Вважав їх такими, що суперечать законодавству України, та як наслідок просить стягнути з Національного банку України 250 000 грн. моральної шкоди, захистивши гідність, честь та ділову репутацію ОСОБА_1, нанесену шкоду його здоров'ю.

У позовній заяві позивач повинен викласти свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, що є певною формою захисту, у який позивач просить захистити свої цивільні права та інтереси, тому має суттєве значення при розгляді справи (ч. 1 ст. 175, п. 3, п. 4, п. 5 п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Вказані обставини та норми дають обґрунтовані підстави, що позивачу необхідно надати обґрунтований розрахунок суми, яку він просить стягнути, чітко зазначити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; викласти обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги із зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини та відповідно надати перелік документів та інших доказів, що підтверджують викладені обставини у заяві або ж зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Наряду з вказаним, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що у випадку якщо він вважає що його честі, гідності та діловій репутації було завдана шкода, при усуненні недоліків позивачу слід прийняти до уваги Постанову Пленуму Верховного суду України № 9 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» у які зазначено, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам статті 175 ЦПК України. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

Окрім цього, позивачу необхідно надати з метою усунення виявлених судом недоліків, передбачених п. 6, 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору та відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Згідно з частиною 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, в своєму рішенні Рівненський апеляційний суд від 29.01.2019, зазначив, що як убачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, правова природа якої не стосується відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину чи відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, вказане спростовує посилання позивача на п. 13 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір».

Що стосується посилання позивача на ЗУ «Про захист прав споживачів», то слід зазначити, що розумінні пункту 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що виконавцем є суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Згідно до статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, виходячи із вищезазначених норм закону, і з урахуванням предмета спору, суд доходить висновку, що положення Закону України «Про захист прав споживачів» поширюються на правовідносини, що виникають внаслідок укладення договору банківського вкладу між вкладником (споживач фінансових послуг за договором) та банком (виконавець послуг).

Відповідно до ст.2 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України (далі - Національний банк) є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Тобто, Національний банк є економічно самостійним органом, наділеним управлінськими функціями у відповідній сфері діяльності, завданням якого, зокрема, є сприяння фінансовій стабільності.

Як убачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Національного банку України із вимогами про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади.

Аналіз вищевказаних норм законодавства у сукупності із матеріалами даної цивільної справи, дає суду підстави дійти висновку про те, що відповідач не є виконавцем послуг, а тому Закон України «Про захист прав споживачів» не можна застосовувати при вирішенні питання щодо сплати судового збору.

За вказаних підстав, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно сплатити судовий збір за нормою пункту 1 частини 1 статті 176 ЦПК України, де зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів, ціна позову є сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Відповідно до пункту 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць - 1853 грн.

Окрім того, враховуючи, що позивач просить захисти гідність, честь і ділову репутацію, звертається увага заявника на положення статті 6 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відтак позивачу необхідно уточнити коло учасників справи, позовні вимоги, які пред'являються, та, у разі зміни їхньої кількості, відповідно сплатити суму судового збору, надати суду документ, що підтверджує її сплату, згідно з частиною 4 статті 177 ЦПК України.

Окрім того, звертається увага заявника, що за частиною 5 статті 177 ЦПК України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Національного банку України про відшкодування моральної шкоди - залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Г. Ільєва