пр. № 2/759/5965/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року Суддею Святошинського районного суд м.Києва Миколаєць І.Ю., розглянута позовна заява Приватного акціонерного товариства Спільне підприємство «Партнер» до Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві, Головного державного виконавця Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Гурини Д.І. про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

15.08.2019 року генеральний директор Приватного акціонерного товариства Спільне підприємство «Партнер» Телецький В.Т. звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовом про зняття арешту, в якому просить припинити обтяження рухомого майна, яке належить ПрАТ СП «Партнер» , зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на підставі якого 14.10.2009 року Святошинським РВ ДВС ГТУЮ у м.Києві відкрито виконавче провадження № 18028028.

Відповідно до положеньст. 15 ЦК Українитаст. 4 ЦПК Українизахисту в порядку цивільного судочинства підлягає лише порушене, а не обмежене в рамках закону право.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддею встановлено наступне.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст.19ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3,45 ЦПК).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року N 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження).

У разі якщо сторонами у справі є юридичні особи, то незалежно від підстав арешту (опису) майна (конфіскація за відповідним судовим рішенням, стягнення боргу за рішенням господарського суду чи виконавчим написом нотаріуса тощо) та враховуючи характер спору, позови про зняття арешту з майна згідно зі статтею 15 ЦПК, статтями 1,12 Господарського процесуального кодексу України підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. У такому ж порядку вирішуються питання про юрисдикцію спорів за участю фізичних осіб-підприємців, якщо арешт майна пов`язаний з їх підприємницькою діяльністю.

У разі пред`явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Зважаючи на викладене, питання про накладення та зняття арешту має вирішуватися саме в рамках господарського судочинства, зокрема законність накладення арешту в рамках господарської справи (провадження), або наявність чи відсутність підстав для зняття такого арешту, не відноситься до компетенції суду в порядку цивільного судочинства. Суд при розгляді цивільної справи не може приймати з цього приводу рішення по суті питання (навіть й про відмову у задоволенні позову), оскільки таке рішення передбачає оцінку питань поза межами компетенції суду в рамках цивільного судочинства.

На підставі п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у судах у порядку цивільного судочинства.

Виходячи з викладеного, у відкритті провадження в справі за позовом Приватного акціонерного товариства Спільне підприємство «Партнер» необхідно відмовити, так як позовна заява не підлягає розгляду в суді у порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за Приватного акціонерного товариства Спільне підприємство «Партнер» до Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві, Головного державного виконавця Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Гурини Д.І. про зняття арешту з майна.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.Ю.Миколаєць