Справа: 164/1830/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 лютого 2019 року ОСОБА_1.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи заяву тим, що згідно судового наказу Маневицького районного суду Волинської області від 12 червня 2018 року з нього стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 7 травня 2018 року та до досягнення ним повноліття. Однак на даний час позивач звільнений з роботи та офіційно не працює, крім того з ним проживають непрацездатні батьки, які потребують допомоги. Тому просив суд зменшити розмір аліментів, визначивши їх в розмірі 1000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, однак до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги відтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, до суду подала заперечення, в якому зазначила, на даний час не працює та не може самостійно забезпечити належний рівень утримання дитини, оскільки син потребує додаткових витрат, зокрема на харчування, лікування, одяг та інших. Крім того вказала, що проживає з сином в орендованій квартирі, на яку теж витрачає грошові кошти, а тому проти задоволення позову заперечила.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно судового наказу, виданого Маневицьким районним судом 12 червня 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 7 травня 2018 року та до досягнення ним повноліття (а.с. 2).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на вищевикладе та беручи до уваги те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження позову, а розмір аліментів визначений судовим наказом є таким, що відповідає вимогам ст. 182 СК України і зменшення розміру аліментів може суттєво погіршити матеріальне становище дитини, суд приходить висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180-182, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 259, 263 265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська