Справа № 390/649/19
Провадження № 2/390/448/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2019 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Терещенка Д.В.,

при секретарі Бреус І.П.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження в місті Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

встановив:
ОСОБА_3 звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 03.07.2017 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідною віку, щомісяця, на 1/6 частину від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Ямпільською районного суду Вінницької області від 03.07.2017 з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Олександрівського районною суду Кіровоградської області віл 09.11.2017 змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначає, що на теперішній час існують (виникли) обставини, які дають йому підстави для звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, а саме такими обставинами є: зміна його матеріального стану у бік погіршення і погіршення стану здоров`я. Щодо погіршення матеріального стану позивач вказує, що на час стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 він проходив військову службу на посаді молодшого офіцерського складу, отримував грошове забезпечення у розмірі 8444,40 грн., також, на той час він отримував заробітну плату у КЗ БРР «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)». На підставі наказу від 01.02.2019 він 31.03.2019 звільнений у запас. З березня 2019 року єдиним його доходом залишається заробітна плата у КЗ БРР «Територіальний центр соціального обслуговування (палання соціальних послуг)» у розмірі 1002,60 грн. Щодо погіршення стану здоров`я позивачем зазначено, що на час стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 він не хворів, проте на теперішній час стан його здоров`я погіршився, йому встановлено діагноз вертеброгенна цервікальна торакалгія на фоні остеохондрозу шийного, грудного відділів хребта. Внаслідок цього, йому рекомендовано санаторно-курортне лікування, обмеження фізичних навантажень, а в стадії загострення хвороби прийом ліків. Додатково ОСОБА_3 повідомляє, що з нього на підставі рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.04.2017, яке змінено рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 14.06.2017 та ухвалою Апеляційного сулу Кіровоградської області від 14.07.2017, стягуються аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_4 , та аліменти на утримання дружини ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно до досягнення сином ОСОБА_8 трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Враховуючи зазначене позивач вирішив звернутися з вказаним позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 , в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Бериславським районним судом Херсонської області, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення по суті справи, наполягала на задоволенні позову в повному обсязі з підстав зазначених в позові.
Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. В мотивування своєї позиції зазначила, що ОСОБА_3 є батьком їх спільної дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьківство позивача встановлено рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 03.07.2017. Зазначеним рішенням стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Вважає, що розмір аліментів, які стягнуті з ОСОБА_3 рішенням суду і так є мінімальним. Донька ОСОБА_5 проживає з нею та знаходиться на її утриманні. На теперішні час позивач сплачує аліменти на утримання доньки в розмірі 1600 грн. Вона працює в ТОВ «Юридична компанія «ОДІС ГРУП» та отримує заробітну плату в розмірі 4600 грн. Вказаних коштів ледь вистачає на утримання доньки ОСОБА_5 , яка має ряд захворювань, потребує коштовного лікування. Крім того, дитина відвідує дитячий садок та гуртки (курси англійської мови, тощо), які також потребують належної оплати. Відмітила, що вихованням дитини (фізичних та духовним розвитком) займається сама, батько, крім аліментів сплачених на виконання рішення суду, жодної участі у вихованні ОСОБА_5 не приймає. Доводи ОСОБА_3 щодо зміни матеріального становища і стану здоров`я вважає не обґрунтованими, оскільки хвороба, на яку він посилається, не відноситься до категорії хвороб, що призводять до втрати працездатності і не можливості працювати, а те що він має незначний дохід залежить виключно від його волевиявленням та вибору місця роботи. Відмітила, що ОСОБА_3 , як військовослужбовець звільнений у запас, має пільги від держави на санаторно-курортне лікування.
Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 03.07.2017 визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Берислав Херсонської області, батьком ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в місті Кропивницький (Кіровоград). Стягнуто із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у розмірі однієї четвертої частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 12 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-14).

ОСОБА_3 має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.10).

За твердженням позивача рішенням Олександрівського районною суду Кіровоградської області віл 26.04.2017, яке змінено рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 14.06.2017 та ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14.06.2017 стягнуто з ОСОБА_3 на користь Верховної Ірини Григорівни аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 квітня 2017 року до 23 листопада 2034 року, тобто до повноліття сина ОСОБА_8 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 10 квітня 2017 року до 23 листопада 2019 року, тобто до досягнення сином Нікітою трьохрічного віку (а.с.17-18, 19).

Рішенням Олександрівського районною суду Кіровоградської області від 09.11.2017 змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 на її утримання та утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 червня 2017 року. Стягнуто з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь Верховної Ірини Григорівни на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття ОСОБА_7 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Стягнуто з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_6 на її утримання аліменти у розмірі 1/12 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, до досягнення ОСОБА_7 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 03 липня 2017 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05.09.2017. Стягнуто з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Стягнуто із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на її утримання у розмірі однієї восьмої частини всіх видів доходу (заробітку), щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , трьох років, тобто, по ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.20).

З витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 №77 від 01.04.2019 слідує, що лейтенанта ОСОБА_3 , командира автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_2 , звільненого у запас Збройних сил України наказом начальника Озброєння Збройних Сил України (по особовому складу) від 01.02.2019 №12, вважати таким, що 31.03.2019 справу та посаду здав і вибув. З 01.04.2019 виключити зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення (а.с.28).
Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_3 11.03.2014 прийнятий в КЗ Бериславської районної ради «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» на посаду інструктора з трудової адаптації відділення соціально-побутової адаптації. 15.04.2016 відділення соціальної-побутової адаптації перейменовано у відділення денного перебування (а.с.29).
На підтвердження зміни матеріального стану ОСОБА_3 надав суду довідки про доходи з яких вбачається: з січня по грудень 2017 року він, як військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), отримав 141466,23 грн. (а.с.21); з січня по грудень 2017 року він, як інструктор з трудової адаптації в КЗ БРР «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)», отримав 10091,12 грн. (а.с.23); з січня по грудень 2018 року та з січня по березень 2019 року він, як інструктор з трудової адаптації в КЗ БРР «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)», отримав 14247,93 грн. (а.с.22). Довідок про грошове забезпечення та інші виплати ОСОБА_3 , як військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), за період 2018-2019 роки (по 31.03.2019 включно) суду не надано. Крім того, позивачем не надано довідку з КЗ БРР «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» про заробітну плату ОСОБА_3 з квітня 2019 року, хоча саме з квітня 2019 року міг змінитися матеріальний стан позивача, оскільки з 01.04.2019 його виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, звільнено у запас. До твердження позивача, що з березня 2019 року єдиним його доходом залишається заробітна плата у КЗ БРР «Територіальний центр соціального обслуговування (палання соціальних послуг)» у розмірі 1002,60 грн. суд відноситься критично, оскільки як вбачається з витягу з наказу та довідки про грошове забезпечення, ОСОБА_3 проходив військову службу по 31.03.2019 включно, а 01.04.2019 виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Також, з довідки-розрахунку заборгованості по аліментам вбачається, що розмір доходу ОСОБА_3 в березні 2019 року становив 26848,56 грн.(а.с.30,31). Враховуючи, що позивачем суду не надано жодного доказу щодо доходів позивача з квітня 2019 року, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено погіршення матеріального стану.

На підтвердження погіршення стану здоров`я позивачем надано копії: картки обстеження та медичного огляду від 29.12.2016 (а.с. 26-27); виписки із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення від 09.11.2018, в якій вказано основний діагноз ОСОБА_3 : остеохондроз шийного та грудного відділу хребта. гіперкіфоз, 1 ст., ускладнення вертеброгенна торакалгія, цервікалгія, стадія загострення, м`язово-тонічний синдром, больовий синдром (а.с.24); виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 від 08.04.2019, в якій зазначено діагноз вертеброгенна цервікальна торакалгія на фоні остеохондрозу шийного, грудного відділів хребта. Лікувальні і трудові рекомендації ЛФК, обмежити піднімання вантажу більше 10 кг, плавання та санаторно-курортне лікування (а.с.25). Тобто з наданих позивачем копій документів слідує, що ОСОБА_3 дійсно має певні зміни в стані здоров`я, проте є працездатним і може надавати матеріальну допомогу.
Також, позивачем надано довідки-розрахунки заборгованості по аліментам станом на 01.04.2019, які стягуються на користь ОСОБА_6 (а.с.30,31).
З аналізу вищезазначених документів, наданих позивачем, на підтвердження свої вимог, суд приходить до висновку, що будь-яких належних доказів, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів на користь ОСОБА_2 , позивачем не надано.
Проте, відповідачем ОСОБА_2 на підтвердження своєї позиції надано відповідні докази того, що малолітня дочка ОСОБА_4 неодноразово перебувала на лікуванні з різними діагнозами (а.с.100-108). На теперішні час ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зі своєю донькою ОСОБА_4 (а.с.85). ОСОБА_4 відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу №27 «Вишенька (а.с.87). ОСОБА_4 з вересня по листопад 2018 року відвідувала курси англійської мови для дітей в центрі освіти і розвитку «Мозаїка», оплату за навчання в сумі 1800 грн. здійснювала мати (а.с.86).
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечується такий захист, який є необхідним для її благополуччя.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Згідно зі ч.ч. 2,3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст.192 СК України).
Тобто, під час вирішення справ про зміну розміру раніше стягуваних аліментів, суди повинні враховувати, що такий розмір, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених положеннями статті 192 СК України, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, або стану здоров`я платника або одержувача аліментів.
Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 679/1429/15.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Отже у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).
Із наявних у матеріалах справи документів слідує, що дійсно позивач має певні зміни в стані здоров`я, проте ці зміни не позбавляють його можливості працювати та надавати матеріальну допомогу у розмірі, визначеному рішенням Олександрівського районною суду Кіровоградської області від 09.11.2017, при винесенні якого було враховано, що з ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 до досягнення сином трьох років. Доказів щодо зміни матеріального становища ОСОБА_3 в сторону погіршення з 01 квітня 2019 року (довідка про доходи, тощо) суду не надано, а витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 №77 від 01.04.2019 підтверджує лише факт того, що ОСОБА_3 з 01.04.2019 виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Також судом враховано, що виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1/8 частини всіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_4 трьох років закінчено (а.с.88), а це може свідчити лише про покращення матеріального становища платника аліментів.
Отже, із врахуванням викладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, та такими, що не підтверджується належними доказами, підстав передбачених ст.192 СК України не встановлено, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 141, 150, 180 183, 192 СК України.

Керуючись ст.ст. 4-5, 7, 10, 12-13, 77-81, 95, 141, 235, 258, 259, 263- 265, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:
У задоволенні позову ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) про зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 вересня 2019 року.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області Д.В. Терещенко