ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/8327/16
Провадження № 22-ц/4820/1398/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Садік Н.Д.

за участю: позивача та представників учасників справи

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/8327/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 травня 2019 року (суддя Логінова С.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Міське комунальне підприємство «Хмельницькводоканал», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представників, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття. В обґрунтування позову зазначав, що йому відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.02.2011, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради, належить об`єкт нерухомого майна салон краси та здоров`я з окремим входом, розташований на першому поверсі в будинку АДРЕСА_1 .

Вказує, що 24 листопада 2015 року о 8 год. ранку адміністратор салону виявила, що в побутовій, санітарній кімнатах і масажному кабінеті підлогу залито водою шаром 4 см, а по стіні масажного кабінету в напрямку згори донизу (від квартири АДРЕСА_2 ) текло два струмки води, яка поширювалась по переважній частині стіни. У зв`язку із аварійною ситуацією адміністратор викликала представника МКП «Хмельницькводоканал», який перекрив воду на стояку, провів обстеження водопровідних систем і склав відповідний акт.

Зазначає, що в акті встановлено затоплення приміщення масажного кабінету, побутової кімнати і гігієнічної кімнати з квартири АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 зазначених приміщеннях мокрі стіни, на підлозі вода, у зв`язку з чим заподіяно значні матеріальні збитки.

Позивач посилається на те, що представник МКП «Хмельницькводоканал» виявив несанкціоновану врізку в трубу водопостачання з метою безоблікового споживання води, і на наступний день інспектор МКП «Хмельницькводоканал» Оксанюк В.Ф. склала акт, в якому зафіксовано дане порушення. Труби водопостачання прокладені в квартиру АДРЕСА_2 .

Зазначає, що внаслідок залиття приміщення, внутрішнє оздоблення яких було пошкоджено дією води, довелось тривалий час осушувати за допомогою обігрівачів та приладів поглинання вологи. Меблі салону також зазнали пошкоджень від дії води. На стінах утворились відшарування та грибок. Згідно з висновком експерта № 82/15 від 02.12.2015 вартість робіт по ремонту елементів оздоблення приміщень салону краси та здоров`я внаслідок затоплення становить 9188 грн.

Оскільки відповідач не погоджується добровільно відшкодувати завдану залиттям шкоду, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь шкоду в розмірі 9188 грн., що складає вартість робіт по ремонту елементів оздоблення приміщень салону краси та здоров`я, розташованого по АДРЕСА_1 в АДРЕСА_4 та моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.09.2017 залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, МКП «Хмельницькводоканал».

В ході розгляду справи представник позивача збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача матеріальні збитки у сумі 9365 грн., що складає вартість робіт по ремонту елементів оздоблення приміщень салону краси та здоров`я, розташованого по АДРЕСА_1 та моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог МКП «Хмельницькводоканал», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обстави, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Вказує на помилковість висновків суду щодо невідповідності акта про залиття вимогам нормативних документів, оскільки судом не взято до уваги, що на момент складення акта діяльність ОСББ «Віра» була припинена, угода з іншим підприємством на обслуговування внутрішньобудинкових мереж у будинку укладена не була, управителя будинку не визначено, внутрішньобудинкові мережі в будинку на балансі ні в ОССБ, ні в іншої організації не перебувають. Судом встановлено, що протікання відбулося на стояку холодного водопостачання, який проходить через салон краси та здоров`я, однак ці висновки не ґрунтуються на матеріалах справи та суперечать показам свідка ОСОБА_3 Посилається, що суд дійшов безпідставних висновків, що доступ до вентиля та труби обмежено за рахунок перепланування цокольного поверху позивачем всупереч будівельних норм, а доступ повітря до стояка та вентиля перекрито, тому спричинено корозію металу труби, де сталося протікання, однак такі висновки не відповідають дійсності та не підтверджені жодними доказами. На думку апелянта, суд першої інстанції без жодних допустимих доказів дійшов висновку про те, що залиття приміщення салону краси та здоров`я сталося внаслідок конструктивних недоліків системи водопостачання будинку, а саме протікання частини системи водопроводу, що вмонтований у стіну салону позивача у місці розташування крану. На думку позивача, у квартирі відповідача наявне самовільне підключення до мережі водопостачання та водовідведення, що дає йому підстави вважати, що під час монтажу вказаних мереж у квартирі були допущені порушення, що згодом стали причиною затоплення.

МКП «Хмельницькводоканал» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 травня 2019 року без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 подала відзив на апеляційну скаргу, та, посилаючись на правильність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просила залишити рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 травня 2019 року без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу.

Представники відповідача Баженова А.І. та Гуральник С.В. в судовому засіданні просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів неправомірних дій щодо залиття належного позивачу нежитлового приміщення саме відповідачем ОСОБА_2 , як наслідок, відсутній безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями та шкодою. Факт залиття салону краси та здоров`я внаслідок затоплення саме з квартири відповідача не підтверджений. Оскільки за змістом статті 1166 ЦК України відсутність вини має доводити особа, яка завдала шкоди, тоді як у даному випадку, факт завдання шкоди саме відповідачем не встановлений.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що позивач ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення: салону краси та здоров`я з з влаштуванням вхідного тамбуру, загальною площею 92,2 кв.м., розташованого в багатоповерховому будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 7 т. 1).

В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 є власником квартир АДРЕСА_5 (а.с. 139 т. 1).

24 листопада 2015 року о 8 год. ранку в належному позивачу нежитловому приміщенні було виявлено, що в побутовій, санітарній кімнатах і масажному кабінеті підлогу залито водою шаром 4 см, а по стіні масажного кабінету текла вода.

У зв`язку з аварійною ситуацією був викликаний представник МКП «Хмельницькводоканал», який перекрив воду на стояку, провів обстеження водопровідних систем і склав відповідний акт.

В акті огляду обстеження водопровідних та каналізаційних систем, приладів та пристроїв салону краси та здоров`я по АДРЕСА_1 , складеного 24 листопада 2015 року начальником КСЦ МКП «Хмельницькводоканал» Кушлаком С ОСОБА_6 М., вказано, що на момент огляду встановлені наступні пошкодження приміщення: затоплення приміщення масажного кабінету, побутової кімнати і гігієнічної кімнати з квартири АДРЕСА_2 , яка знаходиться поверхом вище; в зазначених приміщеннях стіни мокрі, вода на підлозі; при обстеженні квартири АДРЕСА_2 відповідні крани в санвузлі перекриті, з`ясувати причину затоплення немає можливості, оскільки дверцята ніші, де встановлено крани, відкриваються частково. Рекомендовано провести детальне обстеження внутрішніх мереж кв. 22 з метою з`ясування і усунення причин затоплення; а також виконати роботи по винесенню мереж водопостачання і водовідведення за межі салону краси та здоров`я (а.с. 10 т. 1).

Згідно з висновком будівельно-технічної експертизи № 218/17-26 від 03.05.2017, розмір збитків, заподіяних позивачу внаслідок залиття салону краси та здоров`я, розташованого на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 становить 9365 грн.; враховуючи прихований спосіб прокладання трубопроводів водопостачання та водовідведення, які розташовані у стіні салону краси та здоров`я без демонтажу стіни надати відповідь щодо причин залиття салону краси та здоров`я експерт немає можливості. Крім того, з висновку вбачається, що експертом при дослідженні санвузла квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться поверхом вище салону краси та здоров`я, встановлено, що у приміщенні санвузла ніша, в якій проходять всі інженерні мережі водопостачання, водовідведення та каналізації, відкрита із встановленими та підключеними водопровідними пластиковими та каналізаційними трубами і з`єднаннями знаходяться у доброму стані без конденсату, слідів протікання трубопроводів водопостачання та водовідведення у місцях з`єднання не виявлено (а.с. 104-130 т. 1).

Відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 5754/18-26 від 27.02.2019, ймовірна причина залиття салону краси та здоров`я по АДРЕСА_1 монтаж інженерних мереж водопостачання з порушенням ДБН В.2.5-64:2012 Внутрішній водопровід та каналізація. Частина І. Проектування. Частина ІІ Будівництво (а.с. 223-230 т. 1).

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

За змістом положень статті 1166 ЦК України, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає складові елементи: шкоду; протиправне діяння особи, яка її завдала; причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що в акті огляду обстеження водопровідних та каналізаційних систем, приладів та пристроїв від 24.11.2015 не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, яка допустила таке залиття. В акті вказано про ймовірне затоплення належного позивачу нежитлового приміщення з квартири АДРЕСА_2 та неможливість встановити причину затоплення. Вказаний акт ні відповідач, ні особа, яка на той час знаходилась в квартирі не підписували.

У матеріалах справи відсутні докази щодо участі представника організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи водопостачання та водовідведення, під час огляду нерухомого майна сторін по справі.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

З огляду на викладене, правильним є висновок суду першої інстанції, що вказаний акт від 24.11.2015 не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, в ньому не зазначені конкретні причини залиття салону та особи, яка допустила таке залиття, тому цей акт не може бути належним та допустимим доказом заподіяння саме відповідачем ОСОБА_2 майнової та моральної шкоди, і доводи апеляційної скарги щодо належності акту є безпідставними. Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем факту спричинення йому матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття належного йому нежитлового приміщення саме відповідачем.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували такий висновок суду першої інстанції і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Помилковим є посилання суду першої інстанції на обставини щодо незабезпечення позивачем цілодобового доступу працівників обслуговуючої організації до транзитних інженерних внутрішньобудинкових комунікацій, та залиття приміщення салону саме через конструктивні недоліки системи водопостачання будинку протікання частини системи водопроводу, однак такі висновки не призвели до неправильного вирішення справи по суті.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ І.В. П`єнта

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П`єнта

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції Логінова С.М. Провадження № 22-ц/4820/1398/19

Доповідач П`єнта І.В. Категорія № 29