Справа № 2-4114/11
Провадження № 6/161/485/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Філюк Т.М.

за участю секретаря судового засідання Бортнюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника заявника публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Родовід Банк" Шевченка Андрія Миколайовича про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №2-4114/11 за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

04 вересня 2019 року представник заявника ОСОБА_2 ПАТ «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Родовід Банк" Шевченка А.М. звернулась до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі №2-4114/11 за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свою заяву обґрунтовує тим що, 06 вересня 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області в цивільній справі №2-4114/11 ухвалено заочне рішення, а 08 грудня 2011 року видано два виконавчих листа щодо примусового виконання зазначеного рішення про: стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 14 921,14 грн.; стягнення з ОСОБА_1 га користь ПАТ «Родовід Банк» судового збору в сумі 149,21 грн та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судових процесів, пов`язаних з розглядом цивільних справ. 09 грудня 2011 року вказані виконавчі листи було направлено на виконання до Другого ВДВС МУЮ у Волинській області. 15 липня 2013 року у відповідь на запити АТ «Родовід Банк» надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження №30507015 від 12 грудня 2011 року.

З Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень АТ «Родовід Банк» стало відомо, що державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу 30 вересня 2013 року. У зв`язку з чим на адресу Другого ВДВС ЛМУЮ було направлено заяву про хід виконання з проханням надати копії документів, що підтверджують направлення на адресу Банку та отримання представниками Банку відповідних постанови та оригіналу виконавчого документа з метою отримання дубліката останнього, однак відповідь на даний запит на адресу Банку не надійшла.

21 грудня 2018 року у відповідь на інформаційний запит про знаходження виконавчого документу від 16 листопада 2018 року з проханням надати довідку про втрату виконавчих документів начальник Другого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області надав копію реєстру вихідної кореспонденції.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 19 грудня 2017 року «Про відкликання ліцензії санаційного банку та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 5455 від 20 грудня 2017 «Про початок процедури ліквідації АТ «Родовід Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 5455 від 20.12.2017 «Про початок процедури ліквідації АТ «Родовід Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Родовід Банк» призначено та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Родовід Банк», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон), зокрема, статтями 37,38. 47-52, 52- 1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, начальнику відділу запровадження планів врегулювання неплатоспроможності банків Шевченку А.М. з 20 грудня 201 7 до 19 грудня 2019 включно.

У зв`язку з вищезазначеним запровадженням 20 грудня 2017 року процедури ліквідації у АТ «Родовід Банк» відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 5455, АТ «Родовід Банк», Банком скорочено штат працівників, регіональні відділення закриті, а справи з регіональних відділень передані на виконання до міста Києва. Справа щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 знаходилась у Відділенні «Рівненське Регіональне Управління» АТ "Родовід Банк", але в зв`язку із закриттям регіональних відділень її було передано до Головного офісу Банку, який знаходиться у м. Києві.

Таким чином, внаслідок екстрених переміщень справ пов`язаних із проведенням процедури ліквідації, а також у зв`язку зі скороченням управлінь Банку, виконавчий лист було втрачено при надсиланні з ВДВС до РУ АТ «Родовід Банк».

Покликаючись на ст.433 ЦПК України, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України заявник просить поновити строк та видати дублікат виконавчого документа, оскільки рішення суду не виконано.

Представник заявника Ковальчук ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст. 433 ЦПК неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд вважає можливим слухати справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказах.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 вересня 2011 року позов задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 14 921,14 грн.; стягнути з ОСОБА_1 га користь ПАТ «Родовід Банк» судовий збір в сумі 149,21 грн та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судових процесів, пов`язаних з розглядом цивільних справ.

08 грудня 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано представник АТ «Родовід Банк» виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою від 12 грудня 2011 року відкрито виконавче провадження № 30507015 по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом по справі №2-4114/11 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 14 921,14 грн.

З відповіді Начальника Другого ВДВС міста Луцьк від 27 листопада 2018 року вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 30507015 по виконанню виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ Родовід Банк 14 921,14 боргу. 30 вересня 2013 року державним виконавцем Другого ВДВС м. Луцьк Левчук І.О. в порядку п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Постанови про повернення виконавчих документів разом з оригіналами виконавчих листів направлено стягувачу 01 жовтня 2013 року, що підтверджується копією реєстру вихідної кореспонденції.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з наданих матеріалів, зокрема зі змісту заяви, 09 грудня 2011 року заявник звернувся до Другого ВДВС Луцького МУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження. В період з травня 2015 року по травень 2018 року не цікавився ходом виконання судового рішення. Як вбачається із заяви від 30 січня 2015 року заявнику станом на дату звернення з такою заявою було відомо, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавчий документ повернуто стягувачеві постановою від 30 вересня 2013 року.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК Україниу разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Судом встановлено, що представник позивача виконавчий документ отримав, однак жодного доказу, що підтверджує втрату оригіналу виконавчого листа суду не надано.

Також не надано доказів того, що рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист - не виконано; не доведено, що не проведено стягнення з боржника за виконавчим листом, дублікат якого заявник просить видати та щодо якого просить поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання. При цьому стягувач не зазначає поважної причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надає відповідно доказів, в результаті яких він не звертався до суду з відповідною заявою та протязі 3-х років.

Відповідно до ч.1ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст.89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Відповідно дост.22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 3 статті 23 даного Закону встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Судом встановлено, що 30 січня 2015 року заявнику вже було відомо про повернення виконавчого документа стягувачеві постановою від 30 вересня 2013 року, а відтак строк пред`явлення виконавчого документа до виконання розпочався з дня його повернення, зокрема з 30 вересня 2013 року.

На підставі наданих заявником до матеріалів заяви доказів неможливо достовірно встановити поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Одним із принципів в контексті справедливого судового розгляду, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції, є рівність сторін.

Принцип «рівності сторін» є складовою більш широкого розуміння поняття справедливого судового розгляду. Умова «рівності сторін» у розумінні «справедливого балансу» між сторонами фактично застосовується як у цивільних, так і у кримінальних провадженнях.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази, в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Положення ч.1 ст.6 Конвенції гарантують «процесуальну» справедливість, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін.

Отже, той факт, що заявником в порушення наведених вище норм ЦПК України не було надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в обґрунтування твердження про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, свідчить про його процесуальну недбалість.

Прийняття судом тверджень ПАТ «Родовід Банк», як належних доказів в обґрунтування заявлених вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, призведе до порушення приписів ст.433 ЦПК України та фактично порушить право відповідача на правову визначеність (передбачуваність), що випливає із застосованого у ст.6 Конвенції словосполучення «встановлений законом» згідно рішення Європейський суд з прав людини, а також право на дотримання судом принципу рівності і змагальності сторін, оскільки в наведеній ситуації судом необґрунтовано буде віддано перевагу інтересам заявника як перед законом, так і перед судом.

З урахуванням вищевикладеного, правові підстави визнати поважними причини пропуску ПАТ «Родовід Банк» строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відсутні, а тому, в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.260, 261, 433 ЦПК України, п. 9, п.п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України,Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника заявника публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Родовід Банк" Шевченка Андрія Миколайовича про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №2-4114/11 за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складання повного тексту ухвали 20 вересня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк