Справа № 343/511/18
Провадження № 22-ц/4808/127/19
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Мелінишин Г.П., Томин О.О.,

секретаря Бойчука Л.М.,

з участю: ОСОБА_1 та його представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду, постановлене у складі судді Лицура І.М. 06 листопада 2018 року в м. Долина,

в с т а н о в и в :

22 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

В заяві зазначив, що 22 березня 2017 року він особисто звернувся до в.о. начальника управління соціального захисту населення Долинської РДА ОСОБА_2 з проханням вказати прізвища і посади підлеглих їй працівників, які 20 березня 2017 року не приймали і не реєстрували заяву про призначення (перерахунок) житлової субсидії ОСОБА_3 Однак, ОСОБА_2 категорично відмовилась виконати його прохання та викликала працівників Долинського відділення поліції, в присутності яких та в присутності працівників управління соціального захисту населення в своєму робочому кабінеті публічно звинуватила його у вимаганні грошей у громадянки ОСОБА_3, зокрема сказала: «А ця жіночка, про яку Ви казали, казала, що Ви в неї потім гроші вимагали! Люди приходять і говорять, що Ви вимагаєте гроші!»

Посилаючись на те, що поширена відповідачкою неправдива інформація є для нього принизливою та такою, що дискредитує його ділову репутацію як громадського активіста, а отже порушує його законні права на честь, гідність та позитивну ділову репутацію, та завдала йому моральної шкоди, ОСОБА_1, подавши 30.10.2018 року заяву про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порочить його честь, гідність та принижує ділову репутацію інформацію, поширену 22 березня 2017 року ОСОБА_2 в своєму кабінеті та в приймальні управління соціального захисту населення Долинської РДА, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: публічне звинувачення його у вимаганні грошей з громадянки ОСОБА_3, якій він допомагає отримати перерахунок субсидії, та з інших невідомих людей, висловлену фразою: «А ця жіночка, про яку Ви казали, казала, що Ви в неї потім гроші вимагали! Люди приходять і говорять, що Ви вимагаєте гроші»;

- визнати протиправними дії відповідачки щодо поширення недостовірної та негативної інформації, звинувачення його у вимаганні грошей з громадянки ОСОБА_3, якій він допомагає отримати перерахунок субсидії, та з інших людей;

- зобов'язати ОСОБА_2 протягом п'яти календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили публічно вибачитись перед ним за поширення недостовірної та негативної інформації, за грубе спілкування та нанесення образ і спростувати поширену нею 22 березня 2017 року інформацію в приміщенні кабінету на другому поверсі та в приймальні управління соціального захисту населення Долинської РДА в присутності працівників ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а також в присутності працівників Долинського відділення поліції Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які 22.03.2017 року знаходилися поруч з ним в приміщенні управління і чули поширену відповідачкою недостовірну і негативну інформацію;

- заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії, які принижують його честь, гідність та ділову репутацію, що виражається в поширенні недостовірної інформації про нього;

- стягнути з ОСОБА_2 175 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди;

- стягнути 2 000,00 грн. витрат на правову допомогу, 609,45 грн. транспортних витрат, 94,94 грн. витрат на ксероксний папір, 16,00 грн. витрат на купівлю DVD-дисків та 100,00 грн. на заправку картриджа до ксерокса;

- додатково вирішити питання компенсації свідку ОСОБА_9 витрат на загальну суму 180,00 грн., зокрема, 109,04 грн. витрат, пов'язаних з переїздом з місця його роботи до приміщення суду та 71,91 грн. втраченого ним заробітку.

Рішенням Долинського районного суду від 06 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність рішення суду.

Апелянт не погоджується з висновком суду про те, що ним не доведено факту поширення відповідачкою інформації, яка може бути визнана судом недостовірною, з посиланням на те, що висловлювання відповідачки в її службовому кабінеті під час суперечки з ним були адресовані виключно йому, а інші особи цього не чули.

ОСОБА_1 вказує на те, що під час розмови з відповідачкою у її кабінеті були присутні ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11 ОСОБА_12 та ОСОБА_9, які чули висловлювання ОСОБА_2

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили поширення ОСОБА_13 недостовірної інформації.

Крім того, свідки - працівники Долинського відділення поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_11 також підтвердили такі висловлювання відповідачки на його адресу.

Свідок ОСОБА_9, який перебував у той час в приймальні управління соціального захисту населення також чітко чув образливі слова ОСОБА_13 на його адресу.

Однак, суд не взяв до уваги пояснення вказаних свідків та відеодоказ від 22 березня 2017 року, який підтверджує достовірність подій того дня.

Апелянт з посиланням на ч. 3 ст. 277 ЦК України, якою передбачено, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного, зазначає, що ОСОБА_13 не довела, що поширена нею інформація є достовірною.

ОСОБА_1 також вказує на те, що моральна шкода виразилась в моральних стражданнях та переживаннях, в постійному нервовому напруженні та стресі, порушенні душевної рівноваги у зв'язку з тим, що він був ображений та принижений в присутності знайомих йому працівників управління соціального захисту населення Долинської РДА, в присутності знайомих працівників Долинського відділення поліції та в присутності знайомих йому громадян, які перебували поруч з ним. Також моральна шкода виразилась у порушенні його нормальних зв'язків через неможливість продовження активного життя, в порушенні стосунків з оточуючими людьми.

Крім того, позивач зазначає, що суд допустив до участі у справі представника ОСОБА_13 - ОСОБА_14, не перевіривши належним чином її документи на представництво.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

ОСОБА_15 та його представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про відкладення розгляду справи.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено самого факту поширення відповідачкою інформації, яка може бути визнана судом недостовірною, тобто не доведено наявність складу правопорушення, оскільки висловлювання відповідачки в своєму службовому кабінеті під час суперечки з позивачем було адресовано виключно йому, а інші особи цього не чули. При цьому, суд посилався на п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» про те, що повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам.

Однак, погодитись з таким висновком суду не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вимоги про захист честі та гідності і відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 мотивував тим, що в.о. начальника управління соціального захисту населення Долинської РДА ОСОБА_2 на його звернення з проханням вказати прізвища і посади підлеглих їй працівників, які 20 березня 2017 року не приймали і не реєстрували заяву про призначення (перерахунок) житлової субсидії ОСОБА_3, категорично відмовилась виконати його прохання та викликала працівників Долинського відділення поліції, в присутності яких та в присутності працівників управління соціального захисту населення в своєму робочому кабінеті публічно звинуватила його у вимаганні грошей у громадянки ОСОБА_3, зокрема сказала: «А ця жіночка, про яку Ви казали, казала, що Ви в неї потім гроші вимагали! Люди приходять і говорять, що Ви вимагаєте гроші!».

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» виконавчу владу в областях, районах, районах Автономної Республіки Крим, у містах Києві та Севастополі здійснюють обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Згідно ст. 48 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» посадові особи місцевих державних адміністрацій є державними службовцями, їх основні права, обов'язки, відповідальність, умови оплати праці і соціально-побутового забезпечення визначаються Законом України «Про державну службу».

Статтею 42 вказаного Закону передбачено, що структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій здійснюють керівництво галузями управління, несуть відповідальність за їх розвиток.

Управління соціального захисту населення є структурним підрозділом Долинської районної державної адміністрації.

Встановлено, що 22 березня 2017 року ОСОБА_15 звернувся до в.о. начальника управління соціального захисту населення Долинської РДА ОСОБА_13, як до посадової особи, з проханням повідомити прізвища і посади працівників, які оформляють субсидії. Розмова між сторонами відбулась в приміщенні управління соціального захисту населення і інформація, достовірність якої ставиться позивачем під сумнів, була поширена ОСОБА_13 як в.о. начальника управління соціального захисту населення.

У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, є юридична особа, в якій вона працює.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що належним відповідачем у цій справі повинно бути управління соціального захисту населення Долинської РДА, оскільки, як було зазначено вище, інформація, достовірність якої ставиться позивачем під сумнів, була поширена ОСОБА_13 як в.о. начальника управління.

Відповідно до ст. 51 ЦК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Отже, чинним законодавством передбачено виключне право позивача визначати коло осіб, до яких ним пред'явлено позовні вимоги, і не передбачено можливості залучати співвідповідача до участі у справі за клопотанням інших осіб або за своєю ініціативою.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В той же час позивач не звертався до суду з клопотанням про залучення управління соціального захисту населення Долинської РДА до участі в справі в якості належного відповідача або співвідповідача.

Оскільки апеляційний суд не вправі в такому разі скасувати рішення суду першої інстанції з направленням справи на новий розгляд чи залучити таку особу до участі в справі та вирішити спір по суті, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України однією з підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частинами 1 та 2 зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Долинського районного суду від 06 листопада 2018 року скасувати та постановити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: Г.П. Мелінишин

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 14 лютого 2019 року.