Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/853/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

29 січня 2019 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу,в котрій вказано, що ОСОБА_1 01 травня 2016 року позичив відповідачу грошові кошти в сумі 110 000 гривень та 1 500 доларів США. ОСОБА_2 зобов'язався повернути борг через півроку, тобто до 01.11.2016 року.

Однак, ОСОБА_2 грошей не повернув, спочатку обіцяв повернути, а на даний час під будь-яким приводом ухиляється від повернення грошей. З моменту отримання відповідачем суми в борг у ОСОБА_1 на момент подачі позовної заяви минуло 2 роки і один місяць. Таким чином, відповідач порушив свої зобов'язання, унаслідок чого утворилася заборгованість. Оскільки станом на 30 травня 2018 року курс Національного Банку України за один долар США складає 26,0712 гривень, то сума боргу становить (110 000 гривень + 1 500 доларів США * 26,0712) 149 106 гривень 80 копійок. Згідно норм ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % пічних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Тобто, відповідач повинен повернути позивачу кошти з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Враховуючи викладене просив стягнути з відповідача 149106,80 грн. боргу за договором позики, 32 665,98 грн. інфляційного збільшення заборгованості за порушення грошового зобовязання, 6 709,81 грн. 3 % річних за порушення грошового зобовязання.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи, належним чином повідомлений, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України.

Так, в судововму засіданні, свідок ОСОБА_3, показала, що вона була свідком при написанні розписки ОСОБА_2 та передачі йому 110 000 гривень та 1 500 доларів СШАОСОБА_1, інших свідків не було, обидві сторони домовленості вчиняли дії добровільно, відповідач по справі брав кошти на розвиток ресторану.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та свідка, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Так, в судовому засіданні з копії розписки (а.с. 14, 15) встановлено, що 01 травня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики на підставі якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі сто десяти тисяч гривень 1 500 доларів США, а ОСОБА_2 зобов'язавсь повернути борг через півроку. Договір складено в присутності свідка.

Оскільки станом на 30 травня 2018 року курс Національного Банку України за один долар США складає 26,0712 гривень, то сума боргу становить (110 000 гривень + 1 500 доларів США * 26,0712) 149 106 гривень 80 копійок.

Розрахунок інфляційних втрат за період з 01 листопада 2016 року по 01 червня 2018 року розраховується за наступною формулою.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції розраховується шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочки виплати заборгованості. Сукупний індекс інфляції розраховується за формулою: ІІ с= (ІІ1:100) * (Ііі:100)*(ІІ3:100)*… (ІІZ:100), де ІІ-1 індекс інфляції за останній місяць прострочки.

У період з 01 листопада 2016 року по 18 жовтня 2018 року індекс інфляції становив:

за 2016 рік (2 місяці) 101,8 (листопад)/100*100,9 (грудень)/100 =1,027

за 2017 рік 1,137 (за рік)

за 2018 рік (4 місяці) = 101,5 (січень)/100 * 100,9 (лютий)/100 * 101,1 (березень) /100 * 100,8 (квітень)/100 = 1,044

Загальна сума заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції складає:

149106,80 грн * 1,027 * 1,137 * 1,044 = 181 772,78 грн.

Інфляційне збільшення заборгованості:

181772,78 грн 149106,80 грн = 32 665,98 грн.

Розмір 3 % річних за 1,5 роки становить: 1491006,80 * 3/100 * 1,5 (роки) = 6709,81 грн.. Даний договір відповідачем не оскаржувався.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України позикодавець передає другій стороні (позичальнику) у власність грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст, 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Так, згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Разом з тим, статтею 524 ЦК України визначено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Згідно ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що свідком було повідомлено, що дана розписка була написана добровільно та було присутнім передання коштів, що підтверджується також наявною в матеріалах справи розпискою, суд знаходить вимоги позову обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 258-259, 265, 268, 354, 280-281, 142 ЦПК України, ст. ст. 509, 524, 526, 533, 610, 612, 625, 1046-1049, 1052, 1049 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, 149 106 (сто сорок девять тисяч сто шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок боргу за договором позики та 32665 (тридцять дві тисячі шістсот шістдесят пять) гривень 98 (девяносто всім) копійок заборгованості з врахуванням індексу інфляції, 6709 (шість тисяч сімсот девять) гривень 81 (вісімдесят одну) копійку з врахуванням 3% річних.

Стягнути зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1884 (одну тисячу вісмсот вісмдесят) гривні 83 (вісмдесят три) копійки судового збору сплаченого позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом 30 днів з дня отримання його копії. Учасник справи якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 07 лютого 2019 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.