ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7925/19 Справа № 201/2661/19 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товарної біржі "Іннекс", публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Актив-Банк", третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бочкарьова Алла Володимирівна про визнання недійсними результатів електронних торгів (аукціону) та визнання недійсним договору купівлі-продажу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , Товарної біржі «Іннекс» і ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» третя особа: ПН КМНО Бочкарьова А.В., про визнання недійсними результатів електронних торгів (аукціону) та визнання недійсним договору купівлі-продажу.

28 травня 2019 року позивачка звернулася до суду з клопотанням про забезпечення позову, у якому вона просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірне майно а саме: фізкультурно-оздоровчий комплекс літ. Е-2 загальною площею 549.6 кв. м., який розташований в АДРЕСА_1 , оскільки в провадженні суду знаходиться вище вказана справа про визнання недійсними результатів електронних торгів (аукціону) та визнання недійсним договору купівлі-продажу. Крім того, зазначає, що заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами, та такий вид забезпечення позову буде розумним та відповідатиме обставинам справи, а тому не вжиття таких заходів у подальшому зможе ускладнити виконання судового рішення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2019 року клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено та ухвалено накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: фізкультурно-оздоровчий комплекс літ. Е-2 загальною площею 549.6 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 .

Ухвала суду мотивована тим, що існує реальна загроза невиконання судового рішення, заявлені заходи забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам, їх невжиття може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, оскільки предметом спору є визнання недійсними результатів електронних торгів (аукціону) та визнання недійсним договору купівлі-продажу, а відтак не вжиття заходів забезпечення позову порушить право позивача на судовий захист.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду щодо існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду ґрунтується лише на припущеннях позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, районний суд обґрунтовано виходив з того, що існує реальна загроза невиконання судового рішення, заявлені заходи забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам, їх невжиття може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, оскільки предметом спору є визнання недійсними результатів електронних торгів (аукціону) та визнання недійсним договору купівлі-продажу, а відтак не вжиття заходів забезпечення позову порушить право позивача на судовий захист.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову по даній справі є визнання недійсними із застосуванням наслідків недійсності правочину електронних торгів, визнання недійсним протоколу електронних торгів з реалізації майна, а саме: фізкультурно-оздоровчий комплекс літ. Е-2 загальною площею 549.6 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 ; а також визнання недійсним договору купівлі-продажу від 21 грудня 2017 року, укладений між ПАТ "КБ "Атив-Банк" та ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що між сторонами дійсно існує спір, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, районний суд обґрунтовано частково задовольнив заяву про забезпечення позову.

Доводи апелянта про те, що заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки предметом позову є визнання недійсними результатів електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала відповідає нормам процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні підстави для скасування або її зміни.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко