Справа № 357/8994/16-ц
У Х В А Л А

20 травня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Тодосієнко О. А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 5 скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Степченко Ніни Миколаївни,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаною скаргою мотивуючи тим, що на виконанні у Сквирському РВ ДВС ГТУЮ у Київській області знаходиться виконавчий лист №2/357/3550/16 виданий 16.01.2017 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на підставі рішення суду від 14.11.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в розмірі 674 225,50 грн.. Вказує, що 15.03.2019 року державним виконавцем у рамках вказаного виконавчого провадження було винесено постанову про арешт коштів боржника. Однак, скаржник зазначає, що у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у нього відкрито картковий рахунок та 14.04.2019 року скаржник дізнався, що не має доступу для отримання пенсії, відповідно позбавлений джерела надходження коштів необхідних для існування. Таким чином, державний виконавець вчиненими діями наклала арешт на пенсійний рахунок, тим самим, порушила його права на отримання пенсійного забезпечення. Враховуючи викладене, скаржник просить скасувати постанову державного виконавця Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Степченко Ніни Миколаївни по ВП №53366910 від 15.03.2019 року про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на пенсійному рахунку ОСОБА_1 у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та зобов`язати державного виконавця зняти арешт з грошових коштів, що знаходяться на пенсійному рахунку відповідача.

Скаржник та державний виконавець Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Степченко Н.М. в судове засідання не з`явились, про час та день слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку що скарга обґрунтована та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Так, судом встановлено, що згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2016 року по справі №357/8994/16-ц, 2/357/3550/16 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення процентів за договором позики, 3% річних та інфляційного збільшення, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 674 225,50 грн., з яких 229 190,24 грн. - проценти віцд суми позики, 403 830,14 інфляційне збільшення .

Вказане рішення суду набрало законної сили і 16.01.2017 року Білоцерківським міськрайонним судом стягувачу було видано виконавчий лист по зазначеній справі для пред`явлення до примусового виконання до відділу ДВС, який був поданий стягувачем до виконання та 09.02.2017 року відкрито виконавче провадження №53366910.

Постановою про арешт коштів боржника від 15.03.2019 року старшим державним виконавцем Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Степченко Н.М. накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках та вкладах боржника.

Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 53366910, скаржнику стало відомо про те, що постановою державного виконавця від 15.03.2019 року накладено арешт коштів на банківських рахунках боржника, а серед інших, і на картковий рахунок № НОМЕР_1 останнього, що відкритий у ПАТ Райффайзен Банк Аваль» для отримання пенсії.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» таке провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Відповідно до ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження" арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

У відповідності з ч. ч. 1 -2ст. 48 ЗУ "Про виконавче провадження" звернення стягнення майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮУ від 02.04.2012 р. №512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Отже, державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови накладено арешт, в тому числі, і на рахунок, на який зараховується пенсія ОСОБА_1 , у зв`язку з чим скаржник позбавлений можливості отримання будь-яких грошових коштів зі свого пенсійного рахунку.

Відповідно до ч. ч. 1,2ст. 68 ЗУ "Про виконавче провадження" стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сули, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи) боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Частиною 2 статті 70 Закону визначено, що з пенсії боржника може бути відраховано більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до ч. 1 ч. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За положеннями ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Так, ст. 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За змістом преамбули до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058-ІУ) цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та них джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на плату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно до ст. 1 ЗУ "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Таким чином, зі змісту ст.ст. 56, 68 Закону України «Про виконавче провадження» можна зробити висновок, що арешт може бути накладений на кошти, що виявлені державним виконавцем на рахунках боржника у банках, а на пенсію, яка відповідно до ст. 14 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 30.08.1999р. №1596(в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2016р. № 662) перераховується органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення уповноваженим банкам через поточні рахунки одержувачів, може бути лише звернуто стягнення.

Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Нацбанку від 21.01.2004р. № 22, зокрема передбачено, що банк зупиняє видаткові операції по рахунку клієнта у випадку накладення на такий рахунок арешту.

Таким чином, накладення державним виконавцем арешту на пенсію боржника (яка є його єдиним джерелом існування, про що зазначено у скарзі) призвело до порушення його конституційного права на отримання пенсії в розмірі, не нижчому від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, дії старшого державного виконавця Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Степченко Ніни Миколаївни щодо накладення арешту на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», на який перераховується пенсія, є неправомірними і постанова про арешт коштів боржника від 15.03.2019 року в цій частині підлягає скасуванню.

Що стосується вимог скарги в частині зобов`язання державного виконавця Степченко Н.М. зняти арешт з пенсійного рахунку, то в цій частині слід відмовити, оскільки виходячи з прав та обов`язків державного виконавця, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд не має права зобов`язувати державного виконавця вчиняти дії, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» може здійснювати лише державний виконавець.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Степченко Ніни Миколаївни щодо арешту рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», на який перераховується пенсія неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Степченко Ніни Миколаївни від 15.03.2019 року в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», на який перераховується пенсія.

В іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяБ. І. Кошель