Справа № 346/1596/18
Провадження № 22-ц/4808/282/19
Головуючий у 1 інстанції П'ятковський В. І.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Бойчука Л.М.,

з участю представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_2, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, про заміну заходу забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Коломийської міської ради та приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Григорець Марія Василівна про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою його представником ОСОБА_5, на ухвалу Коломийського міськрайонного суду, постановлену у складі судді П'ятковського В.І. 26 грудня 2018 року в м. Коломиї,

в с т а н о в и в :

14.12.2018 року ОСОБА_2, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, звернулась в суд із заявою про заміну заходу забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Коломийської міської ради та приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Григорець М.В. про визнання недійсними договорів купівлі-продажу.

Заява мотивована тим, що ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 02.07.2018 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову та, зокрема, зобов'язано ОСОБА_1 звернутись до уповноважених осіб ПАТ «Прикарпаттяобленерго» із відповідною заявою про підключення домоволодіння АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 до мережі електропостачання.

Ухвала в наведеній частині перебуває на примусовому виконанні в Коломийському МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області. ОСОБА_1 було повідомлено про відкриття виконавчого провадження та надано 10 днів для добровільного виконання ухвали суду. Однак ухвала залишилась невиконаною.

На даний час ОСОБА_1 перебуває в Російській Федерації, де має дозвіл на постійне проживання, а тому виникли труднощі у виконанні ухвали суду.

Посилаючись на те, що ухвала про забезпечення позову від 02.07.2018 року в частині зобов'язання ОСОБА_1 звернутись до уповноважених осіб ПАТ «Прикарпаттяобленерго» із відповідною заявою про підключення домоволодіння АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 до мережі електропостачання не може бути виконана за його відсутності, заявник просила замінити вказаний захід забезпечення позову на інший, а саме - зобов'язати уповноважених осіб філії АТ «Прикарпаттяобленерго» «Коломийська» підключити домоволодіння АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 до мережі електропостачання. В якості зустрічного забезпечення просила зобов'язати ОСОБА_3 оплатити повторне підключення домоволодіння до мережі електропостачання та покласти на неї обов'язок сплачувати витрати за надані послуги.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 26 грудня 2018 року заяву задоволено.

Постановлено замінити встановлений ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 02.07.2018 року захід забезпечення позову, який полягав у зобов'язанні ОСОБА_1 звернутись до уповноважених осіб ПАТ «Прикарпаттяобленерго» із відповідною заявою про підключення домоволодіння АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 до мережі електропостачання на інший, зокрема - зобов'язати уповноважених осіб філії ПАТ «Прикарпаттяобленерго» «Коломийська» підключити домоволодіння АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 до мережі електропостачання.

В якості зустрічного забезпечення покладено на ОСОБА_3 обов'язок здійснити оплату за повторне підключення домоволодіння АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 до мережі електропостачання та сплачувати витрати за надання послуг електропостачання до домоволодіння АДРЕСА_1 відповідно до наданих постачальними організаціями рахунків згідно показників відповідного лічильника.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду.

Апелянт не погоджується з висновком суду про те, що припинення електропостачання завдає істотної шкоди та позбавляє нормальних умов для існування мешканців спірного будинку, в тому числі малолітніх дітей, а також, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав та інтересів позивача, оскільки позивачка ОСОБА_3 у спірному будинку не проживає, а інші особи (ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9.) проживають в будинку без будь-яких правових підстав та не є сторонами оспорюваних правочинів. Відповідно, оскаржувана ухвала не тільки не забезпечує позов, а й сприяє невиконанню рішення суду про виселення ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 із спірного будинку. Проте суд на зазначене уваги не звернув.

Також апелянт зазначає, що ухвала суду суперечить Правилам роздрібного ринку електричної енергії, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 із змінами від 21.12.2018 року №2002, в частині прямої заборони споживання електричної енергії споживачем без укладення договору з електропостачальником, адже такий договір укладено з ОСОБА_1, а споживання здійснюється ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 без укладення договору.

Крім того, при постановленні ухвали суд допустив порушення п. 7.13 розділу VII Правил, яким передбачено, що відновлення електроживлення електроустановки, яка була відключена за заявою її власника, здійснюється за заявою власника цієї електроустановки. Іншого порядку відновлення електроживлення Правилами не передбачено.

Апелянт також вважає, що покладення на ОСОБА_3 обов'язку сплачувати витрати за надання послуг електропостачання до домоволодіння АДРЕСА_1, в якості зустрічного забезпечення, не є гарантією відшкодування ОСОБА_1 збитків у випадку порушень під час споживання електричної енергії, оскільки зустрічне зобов'язання покладено на ОСОБА_3, а проживають в будинку і будуть користуватися електричною енергією інші особи.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні заяви про заміну заходу забезпечення позову відмовити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи скарги заперечила, вважала ухвалу суду законною та обґрунтованою. Зазначила, що апелянт безпідставно посилається на рішення суду про виселення осіб, які проживають у спірному будинку, як на підставу для втрати заходами забезпечення позову дії, оскільки порядок скасування заходів забезпечення позову встановлений ст. 158 ЦПК України, а наявність чи відсутність судових рішень в інших справах не є підставою для вирішення судом питання щодо чинності заходів забезпечення позову.

Також безпідставними вважає і посилання апелянта на те, що оскаржувана ухвала сприяє невиконанню рішення суду про виселення, оскільки процес виконання судового рішення здійснюється відповідно до вимог ЦПК України та ЗУ «Про виконавче провадження» і не має жодного взаємозв'язку із застосуванням заходів забезпечення позову в іншій справі.

Крім того, апелянт безпідставно посилається на порушення судом Правил роздрібного ринку електричної енергії, оскільки суд при ухваленні рішення керується принципом верховенства права та розглядає справи відповідно до Конституції та законів України.

Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з мотивів, наведених у ній.

Представник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про місце і час розгляду справи.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про заміну заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що фактично постачання електроенергії до спірного будинку повністю припинене, що завдає істотної шкоди та позбавляє нормальних умов для існування мешканців, в тому числі малолітніх дітей, тому доводи заявника про заміну раніше вжитих заходів забезпечення позову є достатніми та обґрунтованими.

Однак погодитися з таким висновком суду не можна.

Встановлено, що 04.04.2018 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Коломийської міської ради та приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Григорець Марія Василівна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу домоволодіння та земельних ділянок, розташованих в АДРЕСА_1, як укладених під впливом тяжких для неї обставин та на вкрай невигідних умовах.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 02.07.2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28.08.2018 року, задоволено заяву ОСОБА_2, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, про ухвалення додаткової ухвали про забезпечення позову та постановлено:

- накласти арешт на домоволодіння (житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1;

- накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий № НОМЕР_2), що належить на праві власності ОСОБА_1;

- накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1183 га для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_3), що належить на праві власності ОСОБА_1;

- зобов'язати ОСОБА_1 звернутись до уповноважених осіб ПАТ «Прикарпаттяобленерго» із відповідною заявою про підключення домоволодіння АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 до мережі електропостачання.

В якості зустрічного забезпечення покладено на ОСОБА_3 обов'язок здійснити оплату за повторне підключення домоволодіння АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 до мережі електропостачання.

Заборонено ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії спрямовані на відключення, припинення електропостачання та газопостачання до домоволодіння АДРЕСА_1.

В якості зустрічного забезпечення покладено на ОСОБА_3 обов'язок сплачувати витрати за надання послуг електропостачання та газопостачання до домоволодіння АДРЕСА_1 відповідно до наданих постачальними організаціями рахунків згідно показників відповідних лічильників.

Вказана ухвала в частині зобов'язання ОСОБА_1 звернутись до уповноважених осіб ПАТ «Прикарпаттяобленерго» із відповідною заявою про підключення домоволодіння АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 до мережі електропостачання направлена для виконання в Коломийський МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області і постановою від 17.09.2018 року відкрито виконавче провадження №57230048 (а.с.9).

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження двічі направлялась на адресу ОСОБА_1 і вручена боржникові 28.09.2018 року та повторно 05.10.2018 року, що підтверджується повідомленням ПАТ «Укрпошта» від 14.11.2018 року (а.с.10).

Однак, ухвала суду боржником не виконана.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання та ін.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною першої статті 156 ЦПК України передбачено, що за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

А тому при обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав та законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, в разі звернення сторони з клопотанням про забезпечення позову заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обґрунтовуючи заяву про заміну заходів забезпечення позову, ОСОБА_3 посилалась на неможливість виконання ухвали Коломийського міськрайонного суду від 02.07.2018 року в частині зобов'язання ОСОБА_1 вчинити певні дії у зв'язку з відсутністю останнього.

Разом з тим, позивач не подала доказів того, що у зв'язку з не застосуванням саме такого виду забезпечення позову як зобов'язання уповноважених працівників ПАТ «Прикарпаттяобленерго» підключити спірне домоволодіння до мережі електропостачання існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про захист порушених її прав власника, а тому слід вжити невідкладних заходів забезпечення позову.

Крім того, як було зазначено вище, для забезпечення пред'явленого позову про визнання договорів купівлі-продажу недійсними ухвалою суду накладено арешт на спірне майно.

Встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 27 вересня 2018 року, залишеним без зміни постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 03 січня 2019 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення.

Постановлено усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_3, зареєстрованої: АДРЕСА_3, ОСОБА_9, зареєстрованого: АДРЕСА_2, ОСОБА_6, зареєстрованої: АДРЕСА_2, з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, колегія суддів зауважує, що заява ОСОБА_3 про застосування такого заходу забезпечення позову як зобов'язання уповноважених осіб ПАТ «Прикарпаттяобленерго» підключити спірне домоволодіння до мережі електропостачання є фактично вимогою про усунення перешкод у користуванні житловим будинком і позивач не позбавлена права на пред'явлення такої вимоги.

Враховуючи вищенаведене, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну заходу забезпечення позову.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України однією з підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_5, задовольнити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 26 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні заяви ОСОБА_2, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, про заміну заходу забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Коломийської міської ради та приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Григорець Марія Василівна про визнання недійсними договорів купівлі-продажу відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 14 лютого 2019 року