ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4964/18 Номер провадження 22-ц/814/231/19Головуючий у 1-й інстанції Блажко І.О. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Абрамова П.С., Хіль Л.М., при секретарі судового засідання: Діхтяр Т.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2018 року (ухвалене суддею Блажко І.О., повний текст рішення складено - 23 жовтня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої неналежним виконанням договірних зобов'язань у зв'язку з порушенням прав споживача, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Нова пошта» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої неналежним виконанням договірних зобов'язань у зв'язку з порушенням прав споживача. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25.05.2018 між ОСОБА_2 та ТОВ «Нова пошта» у відділенні №7 м. Запоріжжя Запорізької області був укладений договір про надання послуг з організації перевезення відправлень, відповідно до якого ОСОБА_2 здав на перевезення відповідачу товар - відео карту оголошеною вартістю 12400 грн., вагою 3 кг. Відповідач прийняв товар на перевезення до м. Харкова, відділення №13. Одержувачем товару в експрес-накладній від 25.05.2018 №1623 визначено ОСОБА_3 із зазначенням його номера телефону. Як зазначалося в експрес-накладній від 25.05.2018 №1623, розрахункова дата прибуття 29 травня 2018 року. 29.05.2018 одержувач ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_2 про те, що посилку отримувати він не буде, після чого ОСОБА_2 зателефонував на «гарячу лінію» відповідача для оформлення повернення відправлення (товару). Вказував, що 30.05.2018 на телефон ОСОБА_2 прийшло повідомлення про те, що посилка отримана у відділенні №7 ТОВ «Нова пошта» м. Запоріжжя, яку він фактично не отримував. Цього ж дня, 30.05.2018 ОСОБА_2 звернувся у відділення №7 ТОВ «Нова пошта» м. Запоріжжя для надання інформації про товар. Йому повідомили, що його вручено адресату ОСОБА_2 Оскільки відправлення він не отримував, то було з'ясовано, що відповідач в порушення вимог п.п. 11.1, 11.2 п. 11 Умов надання послуг ТОВ «Нова пошта» в редакції, яка діє з 25.09.2014, фактично видав товар іншій особі. Після з'ясування факту втрати товару, ОСОБА_2 склав претензію, яку пред'явив відповідачу 30 травня 2018 року. У відповіді на претензію, своїм листом №13973 від 04.06.2018, повідомлено про те, що після проведеної внутрішньої перевірки виявлено, що вантаж був виданий отримувачу згідно діючих умов надання послуг Компанії «Нова пошта» по картці клієнта електронного (з мобільного додатка) формату. Також у цьому листі зазначено, що неправомірних дій зі сторони співробітників Компанії та порушень правил видачі вантажу у відділені виявлено не було, тому ТОВ «Нова пошта» не має правових підстав для задоволення претензійних вимог. Через декілька днів ОСОБА_2 було отримано ще одну відповідь на претензію, в якій відповідачем зазначено, що після повернення по експрес-накладній № 6251 від 30.05.2018 - вантаж був отриманий ОСОБА_2 Також, у цьому листі було зазначено, що згідно проведеної внутрішньої перевірки неправомірних дій зі сторони співробітників Компанії та порушень правил видачі вантажу у відділені виявлено не було. Вантаж було отримано по паспорту (ІД картка) громадянина України, згідно діючих Умов надання послуг Компанії «Нова пошта». Також в листі вказано, що ТОВ «Нова пошта» не має правових підстав для задоволення претензійних вимог. Вказує, що доводи відповідача про те, що ОСОБА_2 отримав вантаж не відповідають фактичним обставинам, оскільки вантаж він не отримував, пред'явити паспорт - у формі ІД - картки не міг, оскільки її не отримував, що підтверджується листом Дніпровського районного відділу у м. Запоріжжі управління державної міграційної служби України в Запорізькій області від 08.06.2018 № 2313-710/2313.1-18, в якому вказано, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно даних паперових картотек та даних Єдиного державного міграційного реєстру паспортом громадянина України у формі ІД - картки не документувався. За зверненням (повідомленням) ОСОБА_2Комунарським ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області 31.05.2018 прийнято рішення про внесення відомостей по даному факту до ЄРДР під номером №0001708. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.1 ст.190 КК України -«Шахрайство». Враховуючи те, що відправлення ОСОБА_2 не отримував, а тому вважає, що його вимоги, викладені в претензії ТОВ «Нова пошта» про відшкодування вартості відправлення в розмірі 12 400,00 грн. та сплати штрафу у відповідності до Умов надання послуг та Публічного договору, відповідачем не виконано, через що звернувся до суду з вказаним позовом. В якому прохав стягнути з ТОВ «Нова пошта» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 12 400,00 грн., штрафу у розмірі 3 004,52 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., а всього 20404 грн. 52 коп.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2018 року у позові ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої неналежним виконанням договірних зобов'язань у зв'язку з порушенням прав споживача - відмовлено.

З даним рішенням суду не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохає рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що є підставою для його скасування. Вказує, що судом безпідставно не взято до уваги обставини та аргументи, викладені у позові та відповіді на відзив, а також не надано оцінки доказам, які були додані до позовної заяви.

Від представника відповідача у справі ТзОВ «Нова пошта» - О.В. Лісіченко надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній підтримуючи рішення суду першої інстанції, прохав апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2018 року залишити без змін.

Судове засідання проводилося в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення сторін згідно положень передбачених ч.13 ст.7 ЦПК України,та ч.1ст. 369 ЦПК України, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що згідно наданої ОСОБА_2 експрес-накладної №1623 від 25.05.2018 ОСОБА_2 було передано ТОВ «Нова пошта» у м. Запоріжжя, відділення №7 для відправлення «посилку» об'ємною вагою 3 кг, описом інше «відеокарта» з оголошеною вартістю відправлення 12 400 грн. на адресу м. Харків, відділення №13, на ім'я ОСОБА_3 (а.с.5, 55).

При складанні товарно-транспортної накладної №1623 від 25.05.2018 відправник ОСОБА_2 передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами публічного договору (публічна оферта), розміщеного на офіційному сайті htpp://novaposhta.com. ua. Таким чином, між ОСОБА_2 та ТОВ «Нова пошта» було укладено договір перевезення вантажу.

29.05.2018 року одержувач ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_2 про те, що посилку отримувати він не буде, після чого ОСОБА_2 зателефонував на «гарячу лінію» Відповідача для оформлення повернення відправлення (товару).

Зважаючи на звернення відправника, вантаж у зворотному напрямку за експрес-накладною №6251 було повернуто до відділення № 7 м. Запоріжжя, де 30.05.2018 близько 12:23 години він був виданий особі, яка представилась як ОСОБА_2

Цього ж дня, 30.05.2018 ОСОБА_2, звернувся до відділення №7 м. Запоріжжя з проханням повернути йому вантаж, протее йому повідомили, що він вже виданий. Зважаючи на викладене позивач тогож дня подав претензію про відшкодування йому вартості відправлення в розмірі 12400 грн., що відповідає оголошеній вартості вантажу (а.с.6).

31 травня 2018 року за заявою ОСОБА_2від 31.05.2018 Комунарським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькійобласті внесено відомості до ЄРДР за №0001708 за ст. 190 ч. 1 КК України (а.с.11). За постановою слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 визнано потерпілим у кримінальному провадженні за №0001708 від 31 травня 2018 року (а.с.86).

04 червня 2018 року за вих. №13973 ТОВ «НоваПошта» надано ОСОБА_2 відповідь на претензію, в якій зазначено, що жодних порушень чи протиправних дій з боку перевізника допущено не було, вантаж видано особі по картці клієнта електронного (мобільний додаток) формат, а тому підстави для задоволення претензії відсутні (а.с.7-8).

08 червня 2018 року за вих. №14277 ТОВ «НоваПошта» надано ОСОБА_2 відповідь на звернення від 30.05.2018 року, в якій зазначено, що згідно проведеної внутрішньої перевірки, неправомірних дій зі сторони співробітників компанії та порушень правил видачі вантажу у відділенні виявлено не було. Вантаж було отримано по паспорту (ІДкартка) громадянина України, згідно діючих Умов надання послуг Компанії «Нова Пошта» (а.с.9). У задоволенні претензії було відмовлено, так як жодних порушень чи протиправних дій з боку перевізника допущено не було.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про стягнення майнових збитків у розмірі 12400 грн. та відшкодуванні штрафу у розмірі 3004 грн. 52 коп. (24,23% від 12400 грн.), суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено того факту, що вантаж було передано іншій особі, а не йому особисто. Разом з цим, місцевий суд зазначив, що у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. слід також відмовити, оскільки позивачем не надано доказів та судом не встановлені факти заподіяння ОСОБА_2 моральної шкоди діями чи бездіяльністю ТОВ «Нова Пошта».

Проте, з такими висновками суду, колегія суддів в цілому погодитись не може, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та порушують норми матеріального та процесуального права.

Правовідносини, що виникають з перевезення вантажу регулюються главою 64 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 909 ЦК України за договором перевезеня вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 924 ЦК України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й пошкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов'язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому. Таким чином, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов'язаної сторони.

Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема внаслідок вини відправника тощо.Отже, законодавець покладає на перевізника обов'язок доводити наявність обставин, що звільняють його відвідповідальності за незбереження вантажу.

Втрата, нестача і пошкодження вантажу є наслідком незбереження вантажу під час перевезення, свідчить про неналежне виконання перевізником своїх обов'язків за договором перевезення вантажу. Крім того, він також зобов'язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі.

Невиконання цього обов'язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: 1) усунення цих обставин не залежало відп еревізника. Це формулювання слід тлумачити в такий спосіб, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу, якщо відповідно до законодавства та договору перевезеннявін не несе обов'язку усунення зазначених обставин; 2) перевізник не міг запобігти цим обставинам.

З наведенного слідує, що відповідач, як Перевізник, повинен був пересвідчитися, що видає вантаж належному Одержувачу, вказаному в експрес-накладній.

Умови видачі відправлень у відділенні ТОВ «Нова Пошта» передбачені наступними пунктами Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта»: 11.1. Надати представнику ТОВ «Нова пошта» номер експрес-накладної (обов'язкова умова для випадків, передбачених п. 11.4 та п. 11.6 цих Умов) або номер мобільного телефону, на який надійшло СМС-повідомлення про прибуття відправлення.

Відповідно до п. 11.3 Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта» для отримання відправлень оголошеною вартістю менше ніж 15 000 (п'ятнадцять тисяч) гривень Одержувач пред'являє будь-який документ відповідно до такого переліку: посвідчення водія, видане в Україні; пенсійне посвідчення; посвідчення офіцера; військовий квиток; посвідчення поліцейського/міліціонера; студентський квиток; картку мігранта; посвідчення особи на повернення в Україну; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи моряка; проїзний документ біженця; картки Клієнта пластикового або електронного (з мобільного додатка) формату за одночасного виконання таких умов: номер телефону та П.І.Б. Одержувача в експрес-накладній збігаються з даними картки Клієнта; Одержувач є фізичною особою.

Як вбачається з матеріалів справи, що 08 червня 2018 року за вих. №14277 відповідачем ТОВ «Нова Пошта» надано ОСОБА_2 відповіді на звернення від 30.05.2018 року, із суперечливим змістом, щодо даних про документ який був приставлений особою, яка отримувала вантаж.

Однак, згідно листа Дніпропетровського районного відділу у м. Запоріжжі управління державної міграційної служби України в Запорізькій області від 08.06.2018 №2313-710/2313.1-18, слідує, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно даних паперових картотек та даних Єдиного державного міграційного реєстру паспортом громадянина України у формі ІД - картки не документувався. Отже, з викладено слідує, що ОСОБА_2 паспорт громадянинаУкраїни у формі ІД-картки не отримував, а тому не міг його пред'явити ТОВ «Нова пошта» для отримання вантажу. Тому факт отримання вантажу саме ОСОБА_2 не підтверджений жодними належними та допустимими доказами.

Посилання суду першої інстанції на те, що окремо про безпідставність вимог позивача, який заперечує факт особистого отримання вантажу, свідчить його відправка цього ж дня 30.05.2018 близько 18:35 години за експрес-накладною № 6388 від 30.05.2018 з відділення № 4 ТОВ «Нова Пошта» у м. Запоріжжя аналогічного вантажу відеокарти «MSI GeForce GTX 1070 Gaming X 8GB на гарантии укр» оголошеною вартістю 12450 грн. до м. Енергодар з приміткою «Оформлено за допомогою послуги «OLX доставка»» є необгрунтованим та таким, що суперечить обставинам справи.

Так, з наданих матеріалів справи вбачається, що вказане відправлення ОСОБА_2 було фактично відправлено не 30.05.2018 року (як зазначено в судовому рішенні), а 29.05.2018 р., що підтверджується експрес-накладною №6388, яка додана безпосередньо Відповідачем до відзиву на позов та міститься в матеріалах справи (а.с. 53).

Отже, дані обставини, вказують на те, що ОСОБА_2 не міг відправити 29.05.2018 р. з відділення №4 ТОВ «Нова пошта» м. Запоріжжя той самий товар (вантаж) що надійшов на поштове відділення №7 ТОВ «Нова пошта» м. Запоріжжя лише 30.05.2018 р. Крім того, вага цього відправлення була 5 кг, а не 3 кг, що є підтвердженням того, що це були різні відеокарти.

В свою чергу відповідачем не надано ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду належних доказів, які б свідчили про те, що втрата вантажу відбулася внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало.

Відповідно до п. 7.2.2. Публічного договору у разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини експедитора, експедитор повертає замовнику суму, що дорівнює його оголошеній вартості (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену замовником згідно з відповідною експрес-накладною.

Підпунктом 7.2.4 Публічного договору передбачено, якщо відшкодування (компенсація) здійснюється Замовнику - фізичній особі, Експедитор додатково сплачує Замовнику штраф в розмірі 24,23% від суми відшкодування (компенсації), що у даному випадку складає 3004 грн. 52 коп. (24,23% від 12400,00 грн.).

За таких обставин, судова колегія вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині відшкодування вартості втраченого вантажу у розмірі, що відповідає вказаному в експрес-накладній - 12400 грн., та стягнення штрафу у розмірі 3004,52 грн. є законними та обгрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду перешої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного.

Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23, 1167 ЦК. Пункт 2 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. № 5, від 27лютого 2009 року № 1) містить роз'яснення, згідно яких спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Положення норм закону, якими врегульовано правовідносини щодо перевезення вантажу підстави і умови, які б давали право одній із сторін договору на відшкодування моральної шкоди не передбачені.

Згідно п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Таким чином, при вирішенні питання цивільно-правової відповідальності (відшкодування моральної шкоди) продавця (виконавця послуг) обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, наявність недоліків (дефектів продукції), наявність причинного зв'язку між шкодою і вказаними недоліками.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана у зв'язку із дефектом у продукції майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Позивач, звертаючись з вимогами про відшкодування моральної шкоди, обґрунтовував їх стражданнями, що призвели до безсоння та психічного розладу, хвилювань, переживань та постійних думок про ситуацію, тобто з підстав, не передбачених законом.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки місцевого суду про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та часткового скасування рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2018 року, з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2018 року в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення майнової шкоди та штрафу - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про відшкодування майнової шкоди завданої неналежним виконанням договірних зобов'язань у зв'язку з порушенням прав споживача та штрафу - задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 12400,00 (дванадцять тисяч чотириста) гривень, штраф у розмірі 3004,52 (три тисячі чотири гривні 52 копійки) грн. Всього 15404,52 (п'ятнадцять тисяч чотириста чотири гривні 52 копійки) гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 07 лютого 2019 року.

Головуючий суддя : _______________ Г.Л. Карпушин

Судді: _______________ П.С. Абрамов ______________ Л.М. Хіль