Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року Волноваський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді: Мохова Є.І.

При секретарі судового засідання: Бридні О.Л.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волноваха, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

24.01.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його рідний брат, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 08.12.2018 року, актовий запис № 1159.

Після смерті брата залишилася спадщина у виді земельної ділянки (пай) площею 4,950 гектарів на території Волноваської місцевої ради Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на серія НОМЕР_2, виданого Волноваською районною державною адміністрацією від 24 березня 2005 року.

Їх батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 померли.

Відповідач по справі, дружина померлого брата, ОСОБА_2 не претендує на спадщину та відмовляється на його користь. Оформити спадщину нотаріально він не має можливості, оскільки відсутній оригінал державного акту, тому змушений звернутися до суду.

Позивач у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена про дату та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, заяву про причину неявки суду не надала, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Відзив відповідача на позовну заяву до суду не надходив.

Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 08.12.2018 року, актовий запис № 1159. /а.с.9/.

Після смерті ОСОБА_5 залишилася спадщина у виді земельної ділянки (пай) площею 4,950 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_3 на території Волноваської місцевої ради Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на серія НОМЕР_2, виданого Волноваською районною державною адміністрацією від 24 березня 2005 року./а.с.14-15/.

Родинний зв'язок позивача ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_7 виданого Волноваським міським бюро РАГС 08 грудня 1956 року та витягом з Державного реєстру актів цільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_6 батьками яких є: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /а.с.6,10-12/.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації було посвідчено Червонополянською сільською радою Антрацитівського району Луганської області від 09 січня 1997 року. /а.с.8/.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції Донецької області від 23 грудня 2010 року ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_5. /а.с.7/.

Відповідно до свідоцтва про одруження серія НОМЕР_6, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Алчевського міського управління юстиції від 19 липня 2003 року ОСОБА_5 19 липня 2003 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2, яка не претендує на спадщину.

Відповідно вимог ч. 2 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з черги, яка має право спадкування, частина спадщини, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом у тій самій черзі та розподіляється між ними порівну.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по п'яту чергу.

За змістом ст. 1262 ЦК України другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, таким чином право на спадкування по закону виникло у позивача, як рідного брата померлого.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно із ч. 1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

На стягнення судових витрат позивач не наполягає.

На підставі ст. 321, 328, 392, 1220, 1262 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 258, 263-265, 281-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в місті Волноваха Донецької області, іпн:НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку (пай) площею 4,950 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_3, на території Волноваської місцевої ради Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що залишилась після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно державного акту на право приватної власності на серія НОМЕР_2, виданого Волноваською районною державною адміністрацією від 24 березня 2005 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.І. Мохов