КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №201/431/17-ц головуючий у І інстанції: Соколова О.М.
провадження 22-ц/824/5396/2019 доповідач: Сліпченко О.І.
У Х В А Л А

11 вересня 2019 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати в цивільних справах Сліпченка О.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Лисичанський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 06 липня 2018 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу з пропуском строків на оскарження.

В апеляційній скарзі зазначено, що копію повного тексту ухвали отримано апелянтом 27 листопада 2018 року, однак в матеріалах справи наявне зворотне повідомлення відповідно до якого поштове відправлення з копією оскаржуваного судового рішення вручено ОСОБА_1 11 вересня 2018 року.

Разом з тим, особа, яка подала апеляційну скаргу, порушуючи питання про поновлення процесуального строку на оскарження судового рішення, не зазначала поважних підстав для поновлення строку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 березня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Копія ухвали двічі направлялась на адресу вказану ОСОБА_1 в апеляційній скарзі - АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що копії ухвали не були отримані і повернулась на адресу апеляційного суду в зв`язку із кінцем терміну зберігання.

Крім того, ухвала Київського апеляційного суду від 04 березня 2019 рокуоприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень та перебуває у вільному доступі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Отже, відсутність у особи, яка подала апеляційну скаргу, інших засобів зв`яжу та відсутність відповідача за зазначеною ним в апеляційній скарзі адресою слід розцінювати як належне повідомлення скаржника про залишення його апеляційної скарги без руху.

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чірікоста і Віола проти Італії».

Таким чином, особою яка подавала апеляційну скаргу не було вказано поважних причин для поновлення строку.

Апеляційний суд зауважує, що розгляд справи повинен відбуватися в межах строків передбачених діючим процесуальним законодавством, а з огляду на вищенаведене відсутність позивача за вказаними в апеляційній скарзі адресами, слід розцінювати як належне повідомлення скаржника про залишення його апеляційної скарги без руху.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Безпідставне ж поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 4 статті 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статті 358 цього Кодексу.

Оскільки у встановлений судом строк заявником не зазначено причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які можливо визнати поважними, у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 357, 358 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 06 липня 2018 року відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами. Копію апеляційної скарги залишити у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя О.І. Сліпченко