Справа № 462/3832/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 року головуючий суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л.розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_2 , у відповідача понесені додаткові витрати на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у загальному розмірі 1173,50 гривень, а також майбутні додаткові витрати на навчання та розвиток здібностей у розмірі 810,00 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.03.2018 р. рішенням Франківського районного суду м. Львова шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 20.06.2018 р. вирішено стягувати із ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки в розмірі ј всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не виконує своїх обов`язків, останні півроку не спілкується та не бачиться з дитиною. У зв`язку із наведеним просить позов задовольнити, стягнути із відповідача додаткові витрати на ліки у розмірі 393,50 гривень, на навчання та розвиток здібностей дитини у розмірі 780,00 гривень та майбутні додаткові витрати на навчання та розвиток дитини у розмірі 810,00 гривень.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.07.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Судом скеровано ухвалу про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та додатками до неї за двома відомими суду адресами місця проживання та реєстрації відповідача. Однак, конверти повернуто до суду за закінченням встановленого строку зберігання.

У зв`язку із наведеним, на веб-сторінці Залізничного районного суду м. Львова в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади України було розміщено оголошення, яким суд повідомив відповідача про те, що у провадженні суду перебуває дана справа та роз`яснено зміст ст. 178, 193 ЦПК України.

У вказаний строк відповідач не подав суду відзив на позовну заяву, поважних причин такого не повідомив.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23.03.2018 р. шлюб між сторонами розірвано /а.с.6/, від даного шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 /а.с.5/.

Як вбачається із матеріалів справи позивач ОСОБА_1 разом із донькою ОСОБА_3 зареєстровані та проживають у АДРЕСА_1 /а.с.7,8, 22-23/.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 20.06.2018 р. із відповідача ОСОБА_2 вирішено стягувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі ј всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття /а.с.9-10/.

Згідно ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

У правовій позиції Верховного Суду України у цивільній справі № 6-1489цс17 від 13.09.2017 роз`яснено, що це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік який викладено у ст. 185 СК України. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За ч.2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Згідно правової позиції Верховного суду у постанові від 18.01.2018 по справі № 369/959/16-ц, витрати на придбання для дитини устілок для ортопедичного взуття, а також на оплату занять дітей з англійської мови є витратами пов`язаними з хворобою дитини та розвитком здібностей дитини та є додатковими витратами згідно ст. 185 СК України.

Із долучених до матеріалів справи копій документів вбачається, що позивач ОСОБА_1 понесла на доньку ОСОБА_3 такі додаткові витрати:

-витрати на лікування дитини - 523,00 гривні на купівлю «ОМК очні краплі» та таблеток «Про-візіо» та 264,00 гривні на купівлю препарату «Слезавіт» /а.с.11, 12, 13, 14, 15/;

-витрати на навчання та розвиток здібностей дитини - додаткові заняття з англійської мови у НВК «Один, два, три», що надає ФОП ОСОБА_4 , які за період з вересня 2018 р. по травень 2019 р. складають 1560,00 гривень /180,00 грн. за 1 місяць/ /а.с.16, 17, 18, 19,20, 21/;

-майбутні додаткові витрати на навчання та розвиток дитини - додаткові заняття з англійської мови у НВК «Один, два, три» з вересня 2019 року до закінчення дошкільного навчального закладу - 01.06.2020 р. у розмірі 1620,00 гривень /180,00 грн. х 9 місяців навчання/.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані та підставні, а тому із відповідача ОСОБА_2 слід стягнути половину фактично понесених позивачем додаткових витрат на лікування та навчання доньки у розмірі 1173,50 грн. та половину передбачуваних витрат на навчання дитини у гуртку англійської мови у НВК «Один, два, три», що надає ФОП ОСОБА_4 згідно договору про надання платних освітніх послуг населенню від 01.09.2018 р., який діє до вибуття дитини з дошкільного закладу /п.5.1 Договору - а.с.17/ - у розмірі 810,00 гривень по 90,00 гривень щомісячно починаючи із вересня 2019 р. до травня 2020 року включно.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути судові витрати в дохід держави.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, ст. 180, 181, 182, 183, 184, 185 Сімейного Кодексу України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 / який зареєстрований на АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /яка зареєстрована на АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 , понесені додаткові витрати на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у загальному розмірі 1173 /одна тисяча сто сімдесят три/ гривні 50 копійок.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /який зареєстрований на АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /яка зареєстрована на АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 / - по 90,00 /дев`яносто/ гривень щомісячно починаючи із вересня 2019 року до травня 2020 року включно, а всього 810,00 /вісімсот десять/ гривень передбачуваних додаткових витрат на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , /який зареєстрований на АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 / судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, або в строки та порядку, передбачені ст. 354, 355 ЦПК України.

Текст рішення суду складений 23 вересня 2019 року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.