Справа № 212/1330/19
У Х В А Л А

15 лютого 2019 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_3, -

встановив:

14 лютого 2019 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімуму на дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4,5 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно ч.2 ст. 161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказаному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, викладені в статті 161 ЦПК України, є чітко визначеними і не містять альтернативи та судовий наказ може бути виданий, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства.

Виходячи зі змісту заяви неповнолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився у сторін після розірвання шлюбу, однак до заяви заявник не додає копію актового запису про народження дитини, у звязку із чим неможливо встановити чи повязана заявлена вимога із встановленням чи оспорюванням батьківства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи, що при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу ОСОБА_2 заявлено вимогу, яка повязана із встановленням батьківства, приходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Розяснити заявнику ч.2 ст.166 ЦПК України, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 160,161,165,166 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити ОСОБА_2 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 15 лютого 2019 року.

Суддя: О. Н. Борис