КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2633/19
Провадження № 2/520/2541/19
УХВАЛА

08.02.2019 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Петренко В.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку житлового будинку, який є подружнім майном,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2019року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просить суд визнати за нею право власності на ѕ частини житлового будинку №29 «Б» по вулиці Недєліна у місті Одесі, загальною площею 393,3кв.м., житловою. 218,1кв.м., визнавши цей обєкт спільним подружнім майном.

Одночасно з позовною заявою позивачкою було надано клопотання про відстрочення сплати судового збору до вирішення справи по суті, у звязку з її тяжким матеріальним становищем, оскільки на її утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей та вона не має змоги працювати, матеріальної допомоги від відповідача вона не отримує.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Разом з тим, ніяких доказів в обґрунтування заявленого клопотання, окрім копій свідоцтв про народження, позивачкою не надано, тобто не надано доказів того, що вона не працює та доказів того, що на її утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей, у звязку з чим, у клопотанні про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов , зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Однак, позивачкою не надано суду доказів того, що розмір належного до сплати судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік.

Таким чином, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до п. 13 постанови № 10 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою заявлено вимогу майнового характеру та визначено ціну позову у розмірі 2 000 000грн. 00коп., однак при предявлені позову не надано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При цьому належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також фінансовий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплено печаткою установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору - згідно наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ розяснень у постанові №10 від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ".

На підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що до позовної заяви не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку житлового будинку, який є подружнім майном, підлягає залишенню без руху.

Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 136, ч. 4 ст. 177, ч.1 ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку житлового будинку залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_2 про необхідність виправити зазначені недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме:

1)сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 9 605 (девять тисяч шістсот пять) грн. 00 коп., та надати докази такої сплати.

Розяснити ОСОБА_2, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Розяснити ОСОБА_2, що вона має право повторно звернутися до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, надавши при цьому відповідні докази.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петренко В. С.