Справа № 212/4874/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

07 лютого 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Чорного І.Я.,

з участю секретаря: Поперечної А.С.,

без участі сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом державного підприємства «Криворізький експертно-технічний центр Держпраці» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

в липні 2018 року позивач державне підприємство «Криворізький експертно-технічний центр Держпраці» звернулося до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1про відшкодування матеріальних збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.02.2019 року постановлено проведення заочного розгляду справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 07 листопада 2017 року приблизно о 16-00 годин на нерегульованому, нерівнозначному перехресті вул. Г. Отса та вул. Женевська м. Кривого Рогу, за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем НОМЕР_2, який належить ДП «Криворізький ЕТЦ», під керуванням ОСОБА_2, який знаходиться у трудових відносинах з підприємством, було скоєно дорожньо-транспортну пригоду. Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України, з повідомленням про скоєну дорожньо-транспортну пригоду за участі ОСОБА_1, оскільки у останнього був відсутній поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ було частково відшкодовано Підприємству заподіяну Відповідачем матеріальну шкоду у розмірі 100 000 гривень.

З метою подальшої експлуатації пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіля НОМЕР_3, Підприємством було укладеного договір з ТОВ «Нара» на ремонт автомобіля після ДТП. Вартість ремонту автомобіля згідно Акту виконаних робіт становить 147 763,87 грн. без ПДВ, тобто Позивачем понесені матеріальні збитки за спричинену Відповідачем матеріальну шкоду в результаті скоєної ним дорожньо-транспортної пригоди, з врахуванням відшкодованої МТСБУ суми 100 тис. грн., в розмірі 47 763,87 грн. без ПДВ, яку просили стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що державне підприємство «Криворізький експертно-технічний центр Держпраці» є власником транспортного засобу марки «Rеnаult Dokker» реєстраційний номер НОМЕР_4 , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії СХТ 050732, виданого 21.02.2017 року.

Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 січня 2018 року встановлено, що 07 листопада 2017 року о 17-30 годині водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «BMW250» реєстраційний номер НОМЕР_5, в місті Кривий Ріг, рухаючись по другорядній дорозі по вул.. Георга Отса, позначеною дорожнім знаком 2.1 «Дати дорогу», виїхав на нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг вул.. Г.Отса та вул.. Женевська, не дав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався прямо по проїжджій частині вул.. Женевська, позначеній дорожнім знаком 2.3 «Головна дорога», чим порушив вимоги п.16.11., д.з.2.1. розділу 33.2 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій автомобіля «BMW250» ОСОБА_1 був травмований. Таким чином ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 січня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно п.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постанова Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 січня 2018 року набрала законної сили 22.01.2018 року, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування даного позову в частині питань чи мали місце дії відповідача, а саме дії, що містять в собі склад порушення, наявність причинно-наслідкового зв'язку між винними діями, пов'язаними з порушенням вимог чи Правил дорожнього руху України, відповідача і завданням шкоди позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи у встановлений Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк, Позивач звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України, з повідомленням про скоєну дорожньо-транспортну пригоду за участі ОСОБА_1, оскільки у останнього був відсутній поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (оскільки останній згідно з п. 13.1 статті 13 цього Закону, звільнений від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, звернення зареєстровано за номером 45880, що підтверджується листом МТСБУ № 3.105/31872 від 01.12.2017 року.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №301/17 від 11 грудня 2017 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_4 становить 239929,44 грн..

Після розгляду звернення та наданих Підприємством документів, МТСБУ було частково відшкодовано Підприємству заподіяну Відповідачем матеріальну шкоду у розмірі 100 000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №902678 від 14.03.2018р.

З метою подальшої експлуатації пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіля НОМЕР_6, Підприємством було укладеного договір з ТОВ «Нара» на ремонт автомобіля після ДТП.

Вартість ремонту автомобіля НОМЕР_7, згідно Акту виконаних робіт (наданих послуг) №0724 від 15.03.2018 року, становить 147 763,87 грн. без ПДВ (ПДВ -29552,77 грн.). В длану суму входить: виконані роботи по сервісному обслуговуванню автомобіля - 30981,54 грн. (без ПДВ) та запчастини та матеріали виконавця - 116 782,33 грн. (без ПДВ).

Згідно вимог до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно вимог ст.1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі ( передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі .

Відповідно до п.5 ППВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, тощо.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням).

Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених норм позивач ОСОБА_4 підприємство «Криворізький експертно-технічний центр Держпраці» має право на повне відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу марки «Renault Dokker» д.р.н. АЕ3759ІВ.

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині відшкодування відповідачем спричиненої йому матеріальних збитків в сумі 47763,87 грн. (без НДС).

У відповідності до вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає, що судові витрати у справі слід розподілити відповідно до задоволених вимог.

Крім цього, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 3000 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження (платіжне доручення № 1644 від 28.11.2017 року) та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1762 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

позов державного підприємства «Криворізький експертно-технічний центр Держпраці» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного підприємства «Криворізький експертно-технічний центр Держпраці»суму матеріального збитку, спричиненого внаслідок ДТП в розмірі 47 763 (сорок сім тисяч сімсот шістдесят три) грн. 87 коп. та 3000 (три тисячі) грн. витрат за проведення експертизи.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного підприємства «Криворізький експертно-технічний центр Держпраці»судовий збір в розмірі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: І. Я. Чорний