Постанова

Іменем України

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 2-8671/11

провадження № 61-8493св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Кривцової Г. В.,

учасники справи:

стягувач - публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум»,

суб`єкт оскарження - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ванжа Олександр Володимирович,

заінтересована особа, (боржник) - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ванжи Олександра Володимировича, заінтересована особа - ОСОБА_1 , про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2018 року у складі судді Федоріщева С. С. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 березня 2019 року у складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Макарова М. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог

У травні 2018 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» звернулось до суду із скаргою, заінтересовані особи: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ванжа Олександр Володимирович, ОСОБА_1 , про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії.

Скарга мотивована тим, що 12 серпня 2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист про стягнення у солідарному порядку із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором від 11 липня 2007 року у розмірі 4 540 098,06 грн, який направлено до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області) на виконання.

01 вересня 2014 року ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження за вказаним вище виконавчим листом, проте ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області не здійснено всі необхідні, передбачені законодавством, виконавчі дії для виконання судового рішення.

Так, у межах виконавчого провадження на реалізацію передано нерухоме майно боржника, а саме: нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , однак з офіційного сайту державного підприємства «Сетам» банку стало відомо, що 18 вересня 2017 року треті електронні торги щодо реалізації предмету іпотеки не відбулися.

Посилаючись на те, що відповідно до вимог частини шостої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за особою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду, але від ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області жодної пропозиції щодо передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу не надходило, чим порушено права банку. Рішення суду не виконано.

Ураховуючи викладене, ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум», просило суд: визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Ванжи О. В. (у виконавчому провадженні № 44543430) щодо ненаправлення стягувачу - ПАТ «Банк Форум», пропозиції про залишення за собою нереалізованого майна боржника ОСОБА_1 - нежитлове приміщення АДРЕСА_1 ; зобов`язати уповноважену особу ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області направити ПАТ «Банк Форум» пропозицію про залишення за собою нереалізованого майна боржника ОСОБА_1 - нежитлове приміщення АДРЕСА_1 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2018 року скаргу ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Шевченка О. В. задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Ванжи О. В. (у виконавчому провадженні № 44543430) щодо ненаправлення стягувачу - ПАТ «Банк Форум» пропозиції про залишення за собою нереалізованого майна боржника ОСОБА_1 , а саме - нежитлове приміщення АДРЕСА_1 .

Зобов`язано уповноважену особу ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області направити ПАТ «Банк Форум» пропозицію про залишення за собою нереалізованого майна боржника ОСОБА_1 , а саме нежитлове приміщення АДРЕСА_1 .

Задовольняючи скаргу ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Шевченка О. В., суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», статті 14 ЦПК України 2004 року судові рішення, що набрали законної сили, підлягають обов`язковому виконанню. При цьому державний виконавець не повідомляв стягувача про те, що майно не було реалізоване на третіх електронних торгах, не пропонував вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна. Отже, право стягувача заявити про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно було порушене. Стягувач не може вважатися таким, що відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання судового рішення.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, погодився з її висновком і зазначив, що про порушення свого права банку стало відомо саме після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та встановлення того факту, що пропозиція про залишення за ним нереалізованого майна ОСОБА_1 у матеріалах виконавчого провадження відсутня.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нову постанову, якою скаргу залишити без розгляду, а провадження у справі закрити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 2-8671/11 з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди дійшли помилкових висновків про дотримання ПАТ «Банк Форум» передбаченого у пункті а) частини першої статті 449 ЦПК України строку, тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з пропуском ПАТ «Банк Форум» строку оскарження бездіяльності державного виконавця.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

На виконанні ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває зведене виконавче провадження ВП № 44543430 з примусового виконання: - виконавчого листа № 2-8671/11 від 12 серпня 2014 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, про солідарне стягнення із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором від 11 липня 2007 року у розмірі 4 540 098,06 грн;

- виконавчого листа № 412/7593/2012 від 20 травня 2013 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь TOB «Інтерсервісбуд» (з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2017 року по справі № 412/7593/2012 (провадження № 6/201/206/2017) та відповідної постанови про заміну сторони виконавчого провадження від 26 жовтня 2017 року, вибула сторона стягувача ПАТ «Банк Форум») заборгованості у розмірі 650 637,83 грн;

- виконавчого листа № 412/7593/2012 від 20 травня 2013 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» в рахунок відшкодування витрат 1 820 грн;

- виконавчого листа № 2-310/2011 від 10 січня 2013 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості у розмірі 541 856,99 грн;

- виконавчого листа № 2-9096/2011 від 21 серпня 2012 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості у розмірі 83 127,72 грн.

У межах примусового виконання наведеного виконавчого провадження державним виконавцем вживались заходи примусового виконання.

Постановами державного виконавця накладено арешт на усе рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику на праві власності та оголошено заборону на його відчуження.

Постанови направлені для належного виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника та сторонам. Відповідні записи внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. У процесі примусового виконання виявлено майно, належне боржнику, у тому числі предмет іпотеки - нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , на яке, за інформацією виконавчої служби, звернено стягнення.

Вказане майно, відповідно до вимог статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 283/15, передано на реалізацію, у зв`язку з чим державне підприємство «Сетам» здійснювало реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Вказане майно реалізовувалось відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку», проводилася уцінка майна.

Згідно зі статтею 49 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах становила 80 %. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах становила 70 % початкової вартості майна.

Відповідно до протоколу № 285404 про проведення електронних торгів, останні, тобто треті електронні торги арештованого майна, реєстраційний номер лота 234900, стартова ціна лота 1 636 482,40 грн не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи (у тому числі державні виконавці) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

У статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Примусове виконання рішень судів та інших органів здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень (одним з яких згідно з пунктом 1 частини першої статті 10 цього Закону є звернення стягнення на майно боржника), неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (частина перша статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні регулюється статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до пункту 5 частини четвертої якої підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно.

Частинами шостою та сьомою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі, якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майн, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

Згідно з частиною восьмою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний потягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок державного виконавця різниця між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Частиною дев`ятою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Виходячи зі змісту вказаної норми закону, для висновку щодо наявності/відсутності наміру стягувача залишити за собою нереалізоване майно боржника, державний виконавець мав отримати документальне підтвердження отримання стягувачем його повідомлення про те, що електронні торги не відбулись, і тільки, отримавши таке підтвердження, мав можливість відрахувати передбачений законом 10-денний строк для повідомлення стягувачем свого наміру.

Проте вимоги статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем дотримані не були, після третіх електронних торгів, які були призначені на 18 вересня 2017 року, але не відбулись, до ПАТ «Банк Форму» так і не надійшла пропозиція про залишення за собою нереалізованого майна ОСОБА_1 , чим порушено його право, визначене законом.

Вирішуючи спір, суди з дотриманням вимог статей 89, 263-264, 382 ЦПК України повно та всебічно з`ясували обставини справи, надали належну правову оцінку доводам сторін, наданим ними доказам та дійшли обґрунтованого висновку про задоволення скарги ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Шевченка О. В.

Висновки судів відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами правильно застосовані.

Доводи касаційної скарги про те, що скаржником пропущено строк на подачу даної скарги є безпідставними, оскільки з матеріалами виконавчого провадження заявник ознайомився 03 травня 2018 року (а.с. 93), тому довідався про своє порушене право у цей день, а зі скаргою до суду звернувся 14 травня 2018 року (а.с. 18), тобто у межах десятиденного строку, визначеного пунктом а) частини першої статті 449 ЦПК України, оскільки 13 травня 2018 року було вихідним днем.

Інші доводи касаційної скаргивисновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова