Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2019 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Хода Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Вінницької області, ПМП «Квантрон», ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання недійсним Державного ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги до суду позивач мотивував тим, що рішенням сесії ОСОБА_2 міської ради передано у приватну власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,16 га в межах згідно з планом, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та видано ОСОБА_4 на право приватної власності. 11 березня 2003 року ОСОБА_5 померла. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем її майна за заповітом. Після отримання свідоцтва про права на спадщину, ОСОБА_1 замовив в ПМП «Квантрон» технічну документацію на вказану земельну ділянку. 14 лютого 2008 року ОСОБА_1 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 425716, у якому розмір земельної ділянки, що належить йому, як спадкоємцю та, що площа є значно меншою, як зазначено у державному акті, який він успадкував. За таких обставин, ОСОБА_1 змушений звертатися до суду за захистом своїх порушених прав та просив визнати недійсним ОСОБА_4 на право приватної власності на землю від 14 лютого 2008 року за № 25 виданий відділом земельних ресурсів у ОСОБА_2 районні на імя ОСОБА_1, яким підтверджено право власності на земельну ділянку, площею 0,1507 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та зобовязати відповідачів видати державний акт на право власності на земельну ділянку отриманої у спадщину на імя ОСОБА_1 площею 0,16 га.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали повністю та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Вінницької області ОСОБА_7 проти позову не заперечував, при його вирішенні поклався на думку суду, просив справу розглянути у його відсутність.

Представник відповідача ПМП «Квантрон» ОСОБА_8 у судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_9 позов не визнав, у відзиві просив суд відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області оскільки відповідальність за зменшення площу земельної ділянки має нести ПМП «Квантрон».

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Рішенням 9 сесії 22 скликання ОСОБА_2 міської ради від 19.12.1996 (28.12.1995) року передано у приватну власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,16 га в межах згідно з планом, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку.

В подальшому, ОСОБА_2 міською радою на імя ОСОБА_5 був виданий ОСОБА_4 на право приватної власності на землю площею 0,16 га, для обслуговування житлового будинку, від 22 травня 1997 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 279.

11 березня 2003 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

На день її смерті відкрилася спадщина за заповітом. Спадкоємцем зазначеного в заповіті майна став ОСОБА_1.

До складу спадщини ввійшли всі права та обовязки, що належали спадкодавцю, ОСОБА_5, зокрема право на житловий будинок, розташований в м. Бар по вул. Горького, 18/20 (27) Барського району Вінницької області, належного померлій на підставі свідоцтва на право власності на жилий будинок, виданого 22 червня 1994 року ОСОБА_2 міською радою на підставі рішення БМР від 13.06.1994 року № 410 і № 411, зареєстрований в ОСОБА_2 державному бюро технічної інвентаризації Вінницької області 22.06.1994 року за № 1474 та земельна ділянка площею 0,16 га в межах згідно з планом, розташованої на території м. Бар, Вінницької області, вул. Горького 18/20 (27), належного померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ВН № 00344, виданого 22 травня1997 року БМР на підставі рішення 9 сесії 22 скликання БМР від 19.12.1996 р зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 279.

Після отримання свідоцтва про права на спадщину, ОСОБА_1 замовив в ПМП «Квантрон» технічну документацію на зазначену спадкову земельну ділянку.

Відповідно до ст. ст. 183, 185 Земельного Кодексу України визначено, що основними завданнями землеустрою є зокрема, встановлення на місцевості меж земельних ділянок власників і землекористувачів. Роботи, пов'язані з землеустроєм здійснюються державними та іншими землевпорядними організаціями.

14 лютого 2008 року ОСОБА_1 було видано державний акт на право власності на спадкову земельну ділянку серії ЯД № 425716, розмір якої є меншим, як зазначено у державному акті, який він успадкував.

Земельна ділянка, яка була надана ОСОБА_5 на підставі Державного ОСОБА_4 на право власності на землю від 22 травня 1997року за № 279, площею 0,16 га, є однією і тією ж земельною ділянкою, яка була надана ОСОБА_1 на підставі Державного ОСОБА_4 на право власності на землю на землю від 14 лютого 2008 року, в якому площа земельної ділянки, становить 0,1507 га, при тому, що конфігурація земельної ділянки, її межі та межування із земельними ділянками вже не є абсолютно ідентичними та однаковими.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

За таких обставин порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання недійсним Державного ОСОБА_4 на право приватної власності на землю.

Вимога позивача про зобовязання ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області видати державний акт на право власності на земельну ділянку задоволенню не підлягає, оскільки державний акт від 14.02.2018 року був виданий відповідно до розробленої документації із землеустрою, яка розроблялася ПМП «Квантрон». Саме розробники технічної документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.

Керуючись статтями ст.ст. 16, 1223, 1225, 1261 ЦК України, ст. 81,81 ЗК України, ст.ст. 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним ОСОБА_4 на право приватної власності на землю від 14 лютого 2008 року за № 25 виданий відділом земельних ресурсів у ОСОБА_2 районні на імя ОСОБА_1, яким підтверджено право власності на земельну ділянку, площею 0,1507 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Зобовязати ОСОБА_2 міську раду Вінницької області та ПМП «Квантрон» видати, в порядку забезпечення права власності на землю ОСОБА_1, державний акт на право власності на земельну ділянку, отриману у спадщину на імя ОСОБА_1, площею 0,16 га, після смерті ОСОБА_5, яка померла 11 березня 2003 року.

В позові до ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя: