Справа № 127/3233/19
Провадження № 2/127/449/19
УХВАЛА

11 лютого 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про скасування рішення та протоколу від 26.01.2016 року, визнання незаконних дій щодо утримання коштів (пенсії), зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати коштів (пенсії),

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про скасування рішення та протоколу від 26.01.2016 року, визнання незаконних дій щодо утримання коштів (пенсії), зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати коштів (пенсії).

Вивчивши зазначену позовну заяву, суд дійшов до висновку, що провадження у справі за цією позовною заявою не може бути відкрито з таких підстав.

Згідно зі ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 4, 19 КАС України (в редакції Закону від 03.10.2017 року) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Як слідує зі змісту позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовом та оскаржує дії відповідача, які пов'язані з безпідставним утриманням, на думку позивача, надмірно сплачених коштів (пенсії).

Загальний порядок виплати пенсій особам, звільненим із військової служби, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України (ст. 8 Закону).

Повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення регулюється постановою Правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року №6-4 зі змінами. Відповідно до цього нормативного акту саме на органи Пенсійного фонду України покладена функція щодо розгляду питань про повернення надмірно сплачених коштів та прийняття рішення з цього приводу.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Суд звертає увагу, що відповідачем у вказаній справі є орган виконавчої влади, предметом спору (за змістом позовних вимог) - рішення та дії відповідача, як суб'єкта владних повноважень, щодо утримання 20% розміру коштів із призначеної пенсії, зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії у відповідності до чинного законодавства.

Тобто, спір виник у зв'язку з виконанням суб'єктом владних повноважень своїх повноважень, законність дій якого є предметом спору.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що між сторонами у справі виник публічно-правовий спір, який, з врахуванням суб'єктного складу його учасників, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому наявні підстави, визначені п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, для відмови у відкритті провадження в цивільній справі, оскільки дана позовна заява не підлягає розгляду в судах за правилами ЦПК України.

Щодо посилання позивача на нанесення йому діями відповідача матеріальної шкоди, то суд звертає увагу, що відповідно до ч.5 ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод чи інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене та керуючись ст.19, п.1 ч.1 ст. 186, ст.ст.259-261, 353,354 ЦПК України, ст.4, 19, 21 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про скасування рішення та протоколу від 26.01.2016 року, визнання незаконних дій щодо утримання коштів (пенсії), зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати коштів (пенсії).

Роз'яснити позивачеві його право на звернення до суду з даним позовом у порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: