У Х В А Л А

16 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 522/3067/18

провадження № 61-16314ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області, Державної казначейської служби України, про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,

В С Т А Н О В И В :

30 серпня 2019 року Державна казначейська служба України звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 липня 2019 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Заявник просить звільнити його від сплати судового збору за подання та розгляд касаційної скарги, посилаючись на положення статті 14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та зазначаючи, що сторони у таких справах звільнені від сплати судових витрат.

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Згідно з статтею 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Сторони в цих справах звільняються від сплати судових витрат.

Оскільки оскаржувані судові рішення у вказаній справі ухвалені за позовною заявою ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, а не за заявою про оскарження постанови провідшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, то у таких справах підстави для звільнення Державної казначейської служби України, яка є відповідачем у справі, від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги відсутні.

Разом з тим, заявник у прохальній частині касаційної скарги просить суд відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги, проте не обгрунтовує такої необхідності.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною третьою статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Враховуючи те, що відсутні обгрунтовані підстави для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, клопотання про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час звернення позивача до суду) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (8 810,00 грн).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено, що з 1 січня 2018 році прожитковиймінімум на одну працездатну особу становить 1 762,00 грн.

Враховуючи те, що позивач звернувся з позовом про відшкодування шкоди в розмірі 500 000,00 грн у лютому 2018 року, 1 відсоток ціни позову складає 5 000,00 грн. Тому розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 10 000,00 грн (5 000,00 грн?200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Також, у касаційній скарзі заявник просить зупинити виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2019 року, посилаючись на те, що виконання оскаржуваного рішення призведе до економічно-необгрунтованих збитків Державного бюджету України та нецільового використання бюджетних коштів.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК Україниза наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи те, що жодних обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судового рішення не наведено, заява про зупинення виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2019 року до закінчення перегляду в касаційному порядку задоволенню не підлягає.

Враховуючи те, що доводи заявника ґрунтуються на припущеннях, оскільки доказів щодо примусового виконання судового рішення не надано та інших обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання рішення не наведено, заява про зупинення виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2019 року до закінчення перегляду в касаційному порядку задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення (відстрочення) у сплаті судового збору.

Відмовити у зупиненні виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 січня 2019 року.

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 14 жовтня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник