ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2092/18 Номер провадження 22-ц/814/1604/19Головуючий у 1-й інстанції Потетій А. Г. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: Обідіної О.І.

Суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

За участю секретаря : Кальник А.М.

розглянула в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Назаренка Олега Йосиповича на рішення Полтавського районного суду Полтавської області в складі судді Потетій А.Г. від 3 квітня 2019 року по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,,

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 112081,14 грн., яка складається з: 2299 грн. - заборгованість за кредитом, 104435,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5346,65 грн. заборгованість по пені та комісії, а також стягнути судовий збір.

Вимоги обґрунтовані тим, що 21.10.2013 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 2300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Внаслідок неналежного виконання умов договору, станом на 31.05.2018 року виникла заборгованість в сумі 112081,14 грн.

Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 », зареєструвавши 11.11.2017 року шлюб з ОСОБА_4 .

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 3 квітня 2019 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 21.10.2013 року в розмірі 112081,14 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір в розмірі 1762 грн.

Задоволення позову вмотивоване встановленим судом фактом порушення відповідачем умов кредитного договору, що призвели до виникнення заборгованості.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Назаренко О.Й., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Зокрема вказує на пропуск банком строку позовної давності та не погоджується з нарахованою позивачем сумою процентів на заборгованість по кредиту.

В відзиві на апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін, зазначаючи, що отримана відповідачем картка діяла до липня 2016 року, а банк звернувся з позовом в серпні 2018 року, що не свідчить про пропуск строку позовної давності, на чому наголошує боржник.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.10.2013 року між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 2300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості, банк, посилаючись на укладений з відповідачем договір без номеру від 21.10.2013 року, надав на підтвердження своїх вимог розрахунок заборгованості за період з 21.10.2013 року по 31.05.2018 року, зазначивши загальну суму заборгованості в розмірі 112081,14 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що видана позичальнику кредитна картка діяла до кінця липня 2016 року, натомість порушення відповідачем умов договору призвело до виникнення заборгованості, яку суд і стягнув станом на кінець травня 2018 року.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитися з вказаними висновками суду.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до норм статей 629, 610, 612, 625 ЦК України - договір є обов`язковим до виконання; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Матеріалами справи доводиться та не заперечується сторонами укладення кредитного договору б/н від 21.10.2013 року, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2300 грн.

Відповідно до пункту 2.1.1.2.11. Умов та правил надання банківських послуг, карта діє до останнього дня місяця, зазначеного на лицьовій стороні картки включно.

З довідки наданої АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що відповідач згідно кредитного договору від 21.10.2013 року отримала картку № НОМЕР_1 зі строком дії до останнього дня липня 2016 року.

Доказів щодо перевипуску вказаної картки після закінчення її дії сторонами не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеним фактом отримання позичальником на виконання умов договору від 21.10.2013 року кредитної картки з терміном дії до кінця липня 2016 року.

Стягуючи заборгованість в повному обсязі за період з 21.10.2013 року по 31.05.2018 року, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що строк дії кредитної картки закінчився 31.07.2016 року, а відтак нарахування процентів, пені та комісії суперечить положенням ст. 1048 ЦК України та не ґрунтується на усталеній практиці Верховного Суду України у справах з подібними правовідносинами.

Так, згідно ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, в даній справі вимоги банку про стягнення процентів, пені та комісії після липня 2016 року (закінчення строку кредитування внаслідок закінчення строку дії картки, яка більше не перевипускалась) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що з боржника на користь банку підлягає стягненню проценти лише за період з 21.10.2013 року по 31.07.2016 року, розмір яких становить 19719,68 грн.

У зв`язку з чим, колегія суддів також не може погодитися з висновком суду в частині стягнення з відповідача пені та комісії, нарахованої банком по 31.05.2018 року, тобто після закінчення дії кредитної картки.

З огляду на одночасне нарахування комісії та пені, про що зазначено в 14-му стовпчику розрахунку заборгованості та неможливість встановити, яку саме суму складає окремо комісія та пеня, колегія суддів вважає за необхідне стягнути заборгованість по пені та комісії станом на час закінчення строку дії кредитної картки - по 31.07.2016 р. в розмірі 3146,65 грн.

Зважаючи на встановлені судовою колегією порушення місцевим судом норм матеріального права, рішення суду підлягає зміні шляхом зменшення стягнутої суми заборгованості з 112081,14 грн. до 25165,33 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 2299 грн., заборгованості по процентам 19719,68 грн., заборгованості по пені та комісії - 3146,65 грн.

Одночасно з цим , підлягає зміні і рішення суду в частині розподілу судових витрат шляхом їх зменшення з 1600 грн. до 395,57 грн., у відповідності до розміру задоволених позовних вимог, що передбачено положеннями ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Назаренка Олега Йосиповича задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 3 квітня 2019 року в змінити, зменшивши стягнуту з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 21.10.2013 року з 112081,14 грн. до 25165,33 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 2299 грн., заборгованості по процентам 19719,68 грн., заборгованості по пені та комісії - 3146,65 грн.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 3 квітня 2019 року змінити в частині стягнення судового збору, зменшивши стягнутий з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір з 1762 грн. до 395,57 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 червня 2019 року.

Судді : Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Прядкіна О.В.