Справа №:758/7527/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" серпня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Астахова О.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики прийнято до свого провадження.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування основного боргу за усним договором позики 44422,00 доларів США, у відшкодування 3% річних за користування коштами - 67788,00 грн., у відшкодування інфляційних витрат - 233295,82 грн., у відшкодування пені за користування кредитними коштами - 735644,06 грн. та судовий збір в розмірі 9989,2 грн.

Одночасно із позовною заявою до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт на належне на праві власності відповідачу ОСОБА_2 нерухоме майно:

- 1/2 будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину квартири по АДРЕСА_2 ;

- будинок АДРЕСА_3 .

Мотивуючи тим, що в кінці травня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого позивача передала відповідачу у строкове користування грошові кошти в розмірі 77822,00 доларів США. 27.04.2017 року відповідачем було частково повернуто суму боргу в розмірі 33400,00 доларів США. Станом на дату подачі позову непогашеною залишається сума боргу в розмірі 44422,00 доларів США.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки належне на праві власності майно відповідача може бути ним відчужене, що змушує її звернутись з даною заявою до суду.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом встановлено, що предметом позову є стягнення грошових коштів у сумі 44422,00 доларів США на підставі договору позики, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як убачається із витягів з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 169187098 від 04.06.2019 року ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , належать на праві власності:

- 1/2 частка будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 17016650, підстава - свідоцтво про право власності, б/н від 05.12.2006 року, Козинська селищна рада;

- будинок АДРЕСА_4, реєстраційний номер майна 18005129, підстава - 3/5 частки відповідно до договору купівлі-продажу 2-1679 від 04.05.1977 року, друга Черкаська державна нотаріальна контора та 2/5 частки відповідно до свідоцтва про право на спадщину 922 від 28.03.2007 року, Смілянська державна нотаріальна контора;

- житловий будинок АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 31659948, підстава - 1/2 частки відповідно до договору дарування 693 від 27.05.2009 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Немировська М.А. та 1/2 частки відповідно до договору дарування 153 від 04.03.2011 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Немировська М.А.

У пункті 3 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» підкреслено, що згідно з п. 1 ч. 1 статті 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 зазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим позивачем не надано суду вартості або орієнтовної вартості належного відповідачу нерухомого майна, на яке позивач просить накласти арешт, що унеможливлює визначити співмірність виду забезпечення позову заявленим вимогам.

Крім того, позивачем в заяві про забезпечення позову не надано доказів того, що існує реальна загроза відчуження майна відповідача і невжиття запропонованих заходів забезпечення позову утруднить або унеможливить виконання судового рішення.

Дотримуючись означених вимог закону, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено обставин та не надано доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, заявлені вимоги не є співмірними із видом забезпечення позову, а тому суд не убачає правових підстав для забезпечення позову у обраний позивачем спосіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - залишити без задоволення.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання.

Суддя О.О. Астахова