Дата документу 12.09.2019
Справа № 320/3237/19
Провадження 2/320/2222/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

за участю секретаря - Арифової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Державної іпотечної установи, в інтересах якої діє адвокат Тодосієнко Валерій Михайлович до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ

Позивач Державна іпотечна установа, в інтересах якої діє адвокат Тодосієнко Валерій Михайлович, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З урахуванням збільшення позовних вимог, позов обґрунтований тим, що 16 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" та ОСОБА_1 було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №10-57-018К, згідно якого він надав ОСОБА_1 відновлювальну відкличну кредитну лінію на умовах забезпеченості поворотності, строковості, платності у розмірі 142 000,00грн., з оплатою по процентній ставці 17,5%. Строк дії договору позики встановлено до 16 січня 2023 року. В забезпечення виконання умов зобов`язання за договором позики, 16 січня 2008 року між ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого, іпотекодавці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 передали в іпотеку, а іпотекодержатель ВАТ "Банк "Фінанси та кредит", прийняв іпотеку в порядку і на умовах, визначених в договорі, нерухоме майно, а саме квартиру під номером АДРЕСА_1 . 16 січня 2008 року між ВАТ "Банк "Фінанси та кредит", ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений Договір поруки №10-57-018 П . 11 лютого 2015 року між Банком та позивачем був укладений договір відступлення права вимоги №17/4-В. 17 вересня 2015 року постановою правління Національного банку України №612 ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" було віднесено до категорії неплатоспроможних, що призвело до запровадження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб процедури виведення банку з ринку шляхом введення тимчасової адміністрації до банку. 17 вересня 2015 року ця інформація була розміщена на офіційному сайті Національного банку України. Таким чином 17 вересня 2015 року набрав чинності Договір відступлення в частині відступлення Банком та набуття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб усіх прав вимоги за Кредитним договором та Договором поруки. Свої зобов`язання за договором позики позичальник ОСОБА_1 не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в загальному розмірі 194 363,06 грн., з яких: 76 066,28 грн. - прострочена заборгованість по основній сумі боргу; 52 317,97 грн. - прострочена заборгованості по відсотках за користування кредитом; 38 349,19 грн. - інфляційні витрати; 27 629,62 грн. - сума пені. Позивачем здійснювалися заходи, щодо досудового врегулювання спору, а саме - він звертався до відповідачів шляхом направлення повідомлення про порушення основного зобов`язання від 04 жовтня 2018 року з вимогою виконати порушене зобов`язання, однак вищевказана вимога залишилася без задоволення. Тому позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованості в розмірі 194 363,06 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру під номером НОМЕР_1 , яка складається із трьох жилих кімнат, має загальну площу - 61,9 кв.м., житлову площу - 43,3 кв.м. Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у сумі 2 915,45 грн.

Ухвалою судді від 13.05.2019 року відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче засідання у справі.

25.01.2019 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначає, що висновки позивача за договором про відкриття кредитної лінії є надуманими та не підтвердженні первинними документами. На його думку розрахунок заборгованості повинен бути з 16.01.2008. Заборгованість станом на 17.09.2015 (день укладення договору відступлення прав вимоги) нічим не підтверджена. Довідка про заборгованість не є належним доказом як у цій справі, так і для договору про відступлення прав вимоги. Взагалі позивач не надав розрахунку заборгованості з моменту укладення договору. Зазначена позивачем сума заборгованості є припущенням та необґрунтована. Також вважає, що позивач пропустив строк позовної давності.

25.06.2019 від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про застосування строків позовної давності посилаючись на те, що згідно розрахунку заборгованості він перестав виконувати щомісячні зобов`язання з погашення кредиту з вересня 2015року, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом та з вимогами про дострокове повернення кредиту позивач звернувся 22.04.2019. Сплив позовної давності є підставою для відмови у задоволенні позову.

15.07.2019 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив в якому позивач зазначає, що твердження відповідача ОСОБА_1 про те, що сума заборгованості, яка підлягає стягненню відповідно до вимог позовної заяви, є припущенням та необґрунтованою, не відповідає фактичним обставинам справи, а тому є безпідставним. Щодо пропуску строку позовної давності зазначив, що оскільки позивач звернувся з позовом у квітні 2019 року, тобто до закінчення строку кредитування, встановленого Кредитним договором, підстави для застосування строку позовної давності до вимог Державної іпотечної установи та, відповідно, в зв`язку з цим для відмови в задоволенні позову, відсутні.

Ухвалою суду від 05.08.2019 року закрито підготовче провадження і справа призначена до розгляду по суті.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник позивача в заяві про збільшення позовних вимог просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позов підтримують в повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справ за його відсутності, просив застосувати строки позовної давності та у задоволенні позову відмовити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі письмові докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Правовідносини сторін регулюються такими правовими нормами.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 575 Цивільного кодексу України передбачено окремий вид застави - іпотеку.

В силу ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до ст. 11 зазначеного закону, майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

На підставі ст. 12 вказаного закону, у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про іпотеку», відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

Статтею 33 вказаного закону передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, 16 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» (надалі - Банк) та ОСОБА_1 (надалі - Позичальник) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №10-57-018К, згідно з яким банк надав ОСОБА_1 відновлювальну відкличну кредитну лінію на умовах забезпеченості поворотності, строковості, платності у розмірі 142 000,00грн., з оплатою по процентні ставці 17,5%. Строк дії договору позики встановлено до 16 січня 2023 року./Т1 а.с.14-17/

Згідно з пунктом 3.1. Кредитного договору видача Кредитних ресурсів у рамках відновлювальної кредитної лінії проводиться на підставі письмових заяв Позичальника, за погодженням з Банком.

Пунктом 3.2. Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов`язується повністю повернути Кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 16 січня 2023 року. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на Позичковий рахунок. Позичальник зобов`язується щомісячно, в термін з «01» по «10» число (включно) кожного місяця здійснювати погашення заборгованості відповідно до Графіку зниження розміру заборгованості (Додаток № 1 до цього Договору).

В пункті 4.2 Кредитного договору вказано, що нарахування процентів здійснюється за період з моменту списання Кредитних ресурсів з Позичкового рахунку Позичальника до моменту повернення Кредитних ресурсів на Позичковий рахунок.

Нарахування процентів за день видачі Кредитних ресурсів проводиться як за повний день, а за день повернення не проводиться. Нарахування процентів проводиться один раз на місяць на залишок заборгованості на Позичковому рахунку Позичальника за період з 1 по останнє число місця.

Нарахування процентів проводиться по методу «факт»/360 за кожний день користування Кредитними ресурсами.

В пункті 4.3 Кредитного договору зазначено, що Позичальник сплачує проценти щомісяця, у термін з 01 по 10 числа кожного місяця, згідно Графіку зниження розміру заборгованості (Додаток № 1 до цього Договору). У зазначений термін сплачуються проценти, нараховані за попередній календарний місяць.

Пунктом 3.4 Кредитного договору передбачено, що у випадку здійснення Позичальником несвоєчасного або не в повному обсязі зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом або процентами відповідно до пунктів З.2., 4.З., 4.4., Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов цього Договору.

Пунктом 6.1 Кредитного договору встановлено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.3.2., 3.4., 4.З., 4.4., 4.6. цього Договору, а також будь - яких інших строків платежів, передбачених цим Договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов`язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами.

Пункт 7.3. Кредитного договору прописано, що цей Договір набирає чинності з моменту видачі Кредитних ресурсів (їхньої першої частини) та діє до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Додатковою угодою № 1 від 13.05.2008 року до Кредитного договору було збільшено розмір кредитної лінії до суми 142 000,00 (сто сорок дві тисячі) гривень 00 копійок та збільшено процентну ставку до 18,5 % річних./Т.1 а.с.20/

Додатковою угодою № 2 від 07.08.2008 року до Кредитного договору відновлювана кредитна лінія була змінена на невідновлювану./Т.1 а.с.24/

Крім цього, пунктом 5.1. Кредитного договору передбачено, що забезпеченням виконання зобов`язань за цим Договором є застава (іпотека) квартири під номером АДРЕСА_1 , яка складається з трьох жилих кімнат та має загальну площу - 61,9 кв. м.

На підставі цього, та на виконання умов пункту 5.1 Кредитного договору, між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладено Іпотечний договір № 10-57-0181 від 16.01.2008 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Чудською О.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 398 (надалі - Іпотечний договір). /Т1 а.с.28-30/.

Відповідно до п.1.1 умов договору, іпотекодавці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 передали в іпотеку, а іпотекодержатель ВАТ «Банк «Фінанси та кредит», прийняв іпотеку в порядку і на умовах, визначених в договорі, нерухоме майно, а саме квартиру під номером АДРЕСА_1 . Договір іпотеки забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають із договору позики. У відповідності до договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобов`язань за договором позики отримати задоволення за рахунок майна, заставленого на умовах договору.

16.01.2008 року, між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» (надалі по тексту - Кредитор), ОСОБА_2 (Поручитель) та ОСОБА_1 (надалі по тексту - Боржник) був укладений Договір поруки № 10- 57-018П (надалі по тексту - Договір поруки)./Т.1 а.с.34-35/

Пунктом 1.1. Договору поруки передбачено, що Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором № 10-57-018К від 16.01.2008 року, укладеним між Кредитором та Боржником, відповідно до умов якого Боржникові наданий кредит у розмірі 142 000,00 (сто сорок дві тисячі) гривень 00 копійок.

11 лютого 2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та Позивачем був укладений договір відступлення права вимоги № 17/4-В, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 616 (надалі - Договір відступлення).

Відповідно до п. 1.2. Договору відступлення Первісний кредитор (Банк) відступає, а Новий кредитор (Позивач) набуває всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки тощо), вказаними в додатках до цього Договору (далі - Права вимоги)./Т.1 а.с.37/

Пунктом 2.1. Договору відступлення встановлено, що пункт 1.2. цього Договору набирає чинності в день прийняття рішення Національним банком України про віднесення Первісного кредитора до категорії неплатоспроможних або на наступний календарний день після настання сукупності обставин, визначених п.п. 2.1.1. Договору, та однієї з обставин, визначеної п.п. 2.1.2. цього Договору або 2.1.3. цього договору або 2.1.4 цього договору.

17.09.2015 постановою Правління Національного банку України № 612 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було віднесено до категорії неплатоспроможних, що призвело до запровадження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб процедури виведення банку з ринку шляхом введення тимчасової адміністрації до банку. Вказана інформація була розміщена 17.09.2015 на офіційному сайті Національного банку України.

Таким чином, згідно із п. 2.1. Договору відступлення, вказана вище обставина призвела до набрання 17 вересня 2015 року чинності Договору відступлення в частині відступлення Банком та набуття Позивачем всіх прав вимоги за Кредитним договором та Договорами поруки.

Позивач листом від 12.10.2015 року № 6962/11/2 повідомив Позичальника ОСОБА_1 про факт набуття Позивачем прав вимоги за Кредитним договором, Іпотечним договором та Договором поруки./Т.1 а.с.45-46/

ОСОБА_1 особисто отримав вищевказаного листа Позивача 20.10.2015 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення./Т.1 а.с.47/

За таких обставин, Позивач набув всі права за Кредитним договором та Договором поруки, що належали первісному кредиторові, зокрема й право на нарахування процентів за користування кредитними коштами.

Листом від 23.11.2015 р. № 3-242100/22658 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявська О.С. надала довідку про залишки заборгованості по іпотечним кредитам станом на 17.09.2015 року. Так, згідно із п. 196 Додатку 2 до вказаного листа, залишок основних зобов`язань Позичальника за Кредитним договором станом на 17.09.2015 року становить 76 066,28 грн./Т.1 а.с.48-51/

Позичальник не виконав свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість.

Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 05.06.2019 року сума заборгованості позичальника перед позивачем складає 194 363,06 грн., з яких: 76 066,28 грн. - прострочена заборгованість по основній сумі боргу; 52317,97 грн. - прострочена заборгованості по відсотках за користування кредитом; 38349,19 грн. - інфляційні витрати; 27629,62 грн. - сума пені./Т.1 а.с.93-96/

Позивач, керуючись статтею 35 Закону України «Про іпотеку» 08.10.2018 року надіслав Відповідачам повідомлення про порушення основного зобов`язання від 04.10.2018 року відповідно №4826/15/28, № 4828/15/28, № 4827/15/28 з вимогою виконати у не менш ніж тридцятиденний строк порушене зобов`язання, а саме сплатити заборгованість за Кредитним договором в загальному розмірі 148 571,16 грн.

Однак, вищевказана вимога Позивача залишилася без задоволення.

Доказів належного виконання зобовязань за кредитним договором відповідачем надано не було.

Водночас, суд враховує заяву відповідача про застосування строку позовної давності. Так, відповідач посилався на пропуск позивачем строку позовної давності через те, що відповідач припинив сплачувати кредит з вересня 2015 року, і тому вважав, що позовна давність спливла до всіх вимог.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

В силу ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України).

До правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Як роз`яснено у пунктах 59, 60 постанови Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, що перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

З урахуванням зазначеного, суд не погоджується з доводами відповідача про те, що сплив позовної давності пов`язаний з терміном припинення відповідачем виконання кредитних зобов`язань. Натомість, враховуючи встановлений сторонами строк кредитування та обумовлення графіку погашення кредиту конкретними щомісячними платежами, нарахування заявленої позивачем заборгованості має здійснюватися по платежам за останні три роки, які передували зверненню позивача з позовом у справі (22.04.2019 р.), тобто з травня 2016 року.

Таким чином, з урахуванням наданого графіку погашення кредиту, з основної суми заборгованості в сумі 76066,28 грн. підлягають відрахуванню прострочені щомісячні платежі до травня 2016 року в загальній сумі 6098,19 грн. (871,17 грн. х 7 місяців), оскільки по ним сплив трирічний строк позовної давності.

Так само, не підлягають стягненню суми відсотків, нараховані за період до травня 2016 року в сумі 8739,04 грн. (539,76 грн. + 1195,18 грн. + 1156,62 грн. + 1195,18 грн. + 1191,91 грн. + 1115,02 грн. + 1191,91 грн. + 1153,46 грн.) /а.с. 11/, і інфляційні витрати в сумі 968,89 грн. (32,45 грн. + 110,10 грн. + 53,00 грн. + 86,71 грн. + 136,84 грн. + 549,79 грн.) /а.с. 13/

Сума пені в розмірі 27629,62 грн. нарахована позивачем починаючи з червня 2018 року, а отже знаходиться у межах строку позовної давності і тому підлягає стягненню в повному обсязі /а.с. 94/.

Таким чином, з урахуванням строку позовної давності, загальна сума заборгованості становить 178 556 грн. 95 коп., з яких: 69 968,09 грн. - прострочена заборгованість по основній сумі боргу; 43578,94 грн. - прострочена заборгованості по відсотках за користування кредитом; 37380,30 грн. - інфляційні витрати; 27629,62 грн. - сума пені.

Отже, за встановлених обставин суд доходить висновку про часткове задоволення позову, і тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 178 556 грн. 95 коп. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру під номером НОМЕР_1 , яка складається із трьох жилих кімнат, має загальну площу - 61,9 кв.м., житлову площу - 43,3 кв.м.

Водночас доводи відповідача про неправильність розрахунку заборгованості не були доведені, оскільки наданий позивачем розрахунок не спростований будь-якими іншими доказами. Крім того, наявність кредитних правовідносин між сторонами і виникнення заборгованості підтверджено дослідженими судом доказами, які є належними і достовірними.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача суму судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2682,21 грн. в рівних частинах.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 89, 141, 247 ч. 2, 265ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Державної іпотечної установи, в інтересах якої діє адвокат Тодосієнко Валерій Михайлович до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 178 556 грн. 95 коп., з яких: 69 968,09 грн. - прострочена заборгованість по основній сумі боргу; 43578,94 грн. - прострочена заборгованості по відсотках за користування кредитом; 37380,30 грн. - інфляційні витрати; 27629,62 грн. - сума пені., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме:

- квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з трьох жилих кімнат, має загальну площу 61,9 кв.м., житлову площу 43,3 кв.м., яка передана в іпотеку згідно з іпотечним договором № 10-57-0181 від 16 січня 2008 року, зареєстрованому в реєстрі № 398, із визначенням способу реалізації предмета іпотеки - проведення прилюдних торгів у виконавчому провадженні з визначенням ціни продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) на користь Державної іпотечної установи (01133, м. Київ, бул. Лесі України, 34, ідентифікаційний код:33304730) витрати по сплаті судового збору у розмірі 894 /вісімсот дев`яносто чотири/ гривні 07 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) на користь Державної іпотечної установи (01133, м. Київ, бул. Лесі України, 34, ідентифікаційний код:33304730) витрати по сплаті судового збору у розмірі 894 /вісімсот дев`яносто чотири/ гривні 07 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ) на користь Державної іпотечної установи (01133, м. Київ, бул. Лесі України, 34, ідентифікаційний код:33304730) витрати по сплаті судового збору у розмірі 894 /вісімсот дев`яносто чотири/ гривні 07 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.В. Колодіна