Номер провадження 22-ц/804/366/19 Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Дундар І.О., Тимченко О.О.

за участю секретаря Ситнік Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу №234/13945/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3,

на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19 листопада 2018 року, ухвалене в місті Краматорськ Донецької області,

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що з 06 жовтня 2012 року вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_2. У шлюбі у них народились двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 13 жовтня 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Діти мешкають з позивачем, відповідач матеріальну допомогу на дітей належним чином не надає, чим ставить сім'ю в тяжке матеріальне положення та обмежую права дітей на отримання аліментів. Відповідач має дохід за рахунок виконання приватних столярних заказів, офіційно своє підприємництво не оформив. Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 19 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, просить рішення суду в частині визначення розміру аліментів змінити, зменшивши їх розмір до 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення, зокрема, послався на ту обставину, що відповідач не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі ? частки від його заробітку. Проте зазначене твердження не відповідає дійсності, оскільки в судовому засіданні відповідач вказував лише на те, що він не відмовляється брати участь в утриманні дітей, тому надає допомогу на їх утримання, оплачує дитячий садок та купує їм одяг. Щодо стягнення з нього суми аліментів у розмірі ? частини доходу він згоди не давав, а також суд не врахував, що на його утриманні знаходяться його батьки пенсійного віку. Крім того вказував, що в порядку ч.5 ст. 183 СК України суд повинен був стягнути з нього аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу).

Відзив у письмовій формі від позивача на адресу апеляційного суду не надійшов.

В судове засідання учасники справи не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку що скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2012 року, який було розірвано рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 13 жовтня 20017 року.

Сторони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей.

Діти мешкають разом з їх матір'ю - позивачем по справі ОСОБА_6, що підтверджується актом комітету мікрорайону №4 Краматорської міської ради від 07 вересня 2018 року та не заперечується відповідачем.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що обов'язок батьків щодо утримання дітей є рівним, відповідач не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі ? частки від його заробітку.

Такі висновки суду відповідають нормам матеріального та процесуального закону, та фактичним обставинам справи за наступних підстав.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працездатний, не є інвалідом, інших дітей, непрацездатних дружини або батьків на утриманні не має.

На підставі статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про незастосування вимог ч.5 ст. 183 СК при визначенні розміру аліментів безпідставні, адже частиною п'ятою статті 183 СК врегульовано питання видачі судового наказу про стягнення аліментів.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що відповідач має дохід за рахунок виконання приватних столярних заказів, офіційно своє підприємництво не оформив. Він здатний надавати матеріальну допомогу на дітей, проте не бажає цього робити.

За змістом ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В матеріалах справи відсутня інформація щодо доходів відповідача.

Проте в матеріалах справи містяться квитанції №67 від 07 червня 2018 року, №0.0..1 від 12 жовтня 2018 року, №0.0.ю.1 від 12 жовтня 2018 року, товарні чеки від 11 листопада 2018 року та 08 жовтня 2018 року з яких вбачається, що відповідач сплатив за харчування ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у дитячому садку №89 група 2 за 8 місяць, придбав одяг та іграшки.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що судом першої інстанції не було враховано, що на його утриманні знаходяться батьки пенсійного віку, не знайшли свого підтвердження, оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції докази на підтвердження зазначеної обставини відповідач не подавав. Також не було подано такі докази і до апеляційного суду.

За вказаних обставин апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції, в порядку ст.375 ЦПК України, залишенню без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Донецький апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді: