Провадження № 2/185/1637/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2019 року м.Павлоград
26 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .
Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , у квартирі зареєстрований лише сам позивач. В грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулась з проханням дозволити їй пожити декілька днів, поки вона винайме квартиру, позивач дозволив, при цьому не надавав дозволу на постійне проживання та користування своєю квартирою. Через деякий час зрозумів, що ОСОБА_3 іншу квартиру винаймати не збирається, став вимагати, щоб вона звільнила квартиру, але ОСОБА_3 зловживаючи родинними відносинами та гостинністю залишилась проживати в квартирі та продовжує самоправно займати жиле приміщення до цього часу. В липні 2018 року в квартиру самовільно вселилась ОСОБА_2 , дозволу на її вселення та проживання позивач взагалі не надавав. На неодноразові категоричні вимоги звільнити квартиру відповідачі не реагують, продовжують проживати в квартирі.
Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, просив задовольнити позов у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, ОСОБА_3 повідомлена про дату, час та місце судового розгляду згідно розписки, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_2 викликалась в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України згідно ч.11 ст.128 ЦПК України. Відзиви на позовну заяву відповідачі не надіслали.
Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 09.12.1999 року Павлоградським міським відділом по обліку та розподілу житлової площі, що підтверджується довідкою Колективного підприємства "Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації" № 120 від 15.05.2019 року. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно відомостей не містить.
Місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відомостями з адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 15.01.2019 року, довідкою № 199 від 08.02.2019 року, виданою Вербківською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області.
Місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , проте вона знята з реєстрації 12.09.2016 року на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.07.2016 року, що підтверджується відомостями з адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 15.01.2019 року, довідкою № 199 від 08.02.2019 року, виданою Вербківською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області.
Згідно даних відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради, відповідь від 05.04.2019 року №2678, щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у картотеці, що передана Павлоградським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, дані щодо вищезазначеної особи відсутні.
Згідно довідки комунального підприємства «Міський інформаційно-розрахунковий аналітичний центр» Павлоградської міської ради від 23.10.2018 року №9433, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , всього зареєстрованих - одна особа.
ОСОБА_1 згідно заяв від 10.09.2018 року, 20.09.2018 року, 24.09.2018 року звертався до правоохоронних органів, з приводу незаконного проживання в квартирі АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , 1974 року народження, ОСОБА_2 , 1979 року народження.
Павлоградський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 12.09.2018 року, 25.09.2018 року, повідомив заявника, ОСОБА_1 , що з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проведено бесіди профілактичного характеру, винесені офіційні попередження про недопущення скоєння протиправної поведінки в подальшому, рекомендовано звернутись до суду в приватному порядку.
Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.
Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не є членами сім`ї ОСОБА_1 , оскільки постійно не проживають разом з ним і не ведуть з ним спільне господарство.
Згідно позову при вселенні ОСОБА_3 між нею та власником житла було досягнуто згоди щодо проживання на певний період, власник житла не надавав згоду на постійне проживання ОСОБА_3 , на вселення ОСОБА_2 власник житла згоди не надавав. Матеріали справи не містять спростовуючих ці обставини доказів.
Відповідно до ст.158 Житлового кодексу України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму.
Сторонами у справі суду не надано, матеріали справи не містять доказів укладення між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та власником житла, ОСОБА_1 , договору найму жилого приміщення.
Місце проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не зареєстровано у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .
Враховуючи відсутність правових підстав для проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позивачем оплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн, проте заявлено дві вимоги немайнового характеру про виселення ОСОБА_3 , про виселення ОСОБА_2 , судовий збір в розмірі 704,80 грн підлягає стягнення з відповідачів на користь позивача, а також судовий збір в розмірі 704,80 грн підлягає стягнення з відповідачів на користь держави.
Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , до ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення - задовольнити в повному обсязі.
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування майном шляхом виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з квартири АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , судовий збір в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) грн 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , судовий збір в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) грн 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua

Суддя А. О. Врона