Постанова

Іменем України

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 1312/59/12

провадження № 61-41456св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А, Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В.

учасники справи:

позивач - державне підприємство «Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Хрещатик», відкрите акціонерне товариство «ВТБ Банк»,

третя особа, що заявляє самостійні вимоги - Державне агентство України з управління державними корпоративними правами та майном (Агентство держмайна України),

треті особи: регіональне відділення Фонду державного майна України у Львівській області, відкрите акціонерне товариство «Експериментально-конструкторський і технологічний інститут захисних покрить», товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-німецьке підприємство «Укрмедмаркет», державне підприємство науково-технічного центру «Композит», приватний нотаріус Шапіро Ірина Вячеславівна, приватний нотаріус Новосад Ольга Петрівна, приватний нотаріус Тертична Елеонора Віталіївна, ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 25 червня 2018 року у складі судді Цяцяка Р. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2008 року державне підприємство «Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання» (далі - ДП «Львівський ДЕЗТО») звернулося до суду з позовом (з урахуванням уточнення позовних вимог) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Хрещатик», відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» про витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання недійсними договорів іпотеки.

У січні 2012 року третя особа Державне агентство України з управління державними корпоративними правами та майном звернулася до суду із самостійними вимогами до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Хрещатик», відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» про витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання недійсними договорів іпотеки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03 серпня 2012 року позов ДП «Львівський ДЕЗТО» та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, Державного агентства України з управління державними корпоративними правами та майном задоволено.

Визнано недійсними:

іпотечний договір від 14 листопада 2006 року, укладений між ВАТ КБ «Хрещатик» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е. В. та зареєстрований в реєстрі за № 10805:

- в частині передачі в іпотеку нежитлових приміщень, що позначені на плані цифрами 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 85, 86, 226, 227, 228, 229, 230, 231, 232, 233, 234, 235, 236, 237, 238, 239, 240, 241, придбані відповідачем ОСОБА_2 згідно з договором купівлі-продажу від 20 жовтня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 439;

- в частині передачі в іпотеку нежитлових приміщень, що позначені на плані цифрами 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 120, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 127, 128, 252, придбані відповідачем ОСОБА_2 згідно з договором купівлі-продажу від 20 жовтня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 442;

іпотечний договір від 10 жовтня 2006 року, укладений між АКБ «Мрія» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О. П. та зареєстрований в реєстрі за № 4684:

- в частині передачі в іпотеку нежитлових приміщень, що позначені на плані цифрами 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, придбані відповідачем ОСОБА_1 згідно з договором купівлі-продажу від 12 вересня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 340;

- в частині передачі в іпотеку нежитлових приміщень, що позначені на плані цифрами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 224, 225, придбані відповідачем ОСОБА_1 згідно з договором купівлі-продажу від 12 вересня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 343;

іпотечний договір від 10 жовтня 2006 року, укладений між КБ «Мрія» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О. П. та зареєстрований в реєстрі за № 4679:

- в частині передачі в іпотеку нежитлових приміщень, що позначені на плані цифрами 34, 35, 36, 37, 38, 254, 255, 256, 257, 258, 259, придбані відповідачем ОСОБА_2 згідно з договором купівлі-продажу від 12 вересня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 328;

- в частині передачі в іпотеку нежитлових приміщень, що позначені на плані цифрами 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 253, придбані відповідачем ОСОБА_2 згідно з договором купівлі-продажу від 12 вересня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 331;

- в частині передачі в іпотеку нежитлових приміщень, що позначені на плані цифрами 39-1, 39-2, 39-3, придбані відповідачем ОСОБА_2 згідно з договором купівлі-продажу від 12 вересня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 334.

Витребувано із чужого незаконного володіння державне майно, яке перебуває на праві повного господарського відання у ДП «Львівський ДЕЗТО», зокрема: у відповідача ОСОБА_1 :

- нежитлові приміщення адміністративного будинку «А-6», позначені на плані цифрами 2-15, 18-24, 224, 225 загальною площею 459,5 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , набуті на підставі договору купівлі-продажу від 12 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шапіро І. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 343;

- нежитлові приміщення механічної майстерні «3-1», позначені на плані цифрами 1, 2, 3, 4, загальною площею 136,2 кв. м, що знаходяться в будинку АДРЕСА_1 , набуті на підставі договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шапіро І. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 445;

- нежитлові приміщення гаражу-цеху «Є-2», позначені на плані цифрами 1-22, загальною площею 998,7 кв. м, що знаходяться в будинку АДРЕСА_1 , набуті на підставі договору купівлі-продажу від 12 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шапіро І. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 340;

у відповідача ОСОБА_2 :

- нежитлові приміщення адміністративного будинку «А-6», позначені на плані цифрами 97, 107-118, 120-129, 131, 132, 243-252, загальною площею 601,6 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , набуті на підставі договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шапіро І. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 442;

- нежитлові приміщення адміністративного будинку «А-6», позначені на плані цифрами 52-67, 69,70, 72-86, 226-241, загальною площею 1101,5 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , набуті на підставі договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шапіро І. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 439;

- нежитлові приміщення адміністративного будинку «А-6», позначені на плані цифрами 27-33, 253 загальною площею 103,2 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , набуті на підставі договору купівлі-продажу від 12 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шапіро І. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 331;

- нежитлові приміщення адміністративного будинку «А-6», позначені на плані цифрами 34-38, 254-259, загальною площею 128,9 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , набуті на підставі договору купівлі-продажу від 12 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шапіро І. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 328;

- нежитлові приміщення адміністративного будинку «А-6», позначені на плані цифрами 39-1, 39-2, 39-38, загальною площею 109,4 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , набуті на підставі договору купівлі-продажу від 12 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шапіро І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 334;

у відповідача ОСОБА_3 :

- нежитлові приміщення лабораторного корпусу «Б-4», позначені на плані цифрами 21, 22, 23, 24, загальною площею 65,0 кв. м, що знаходяться в будинку АДРЕСА_1 , набуті на підставі договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шапіро І. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 457;

- нежитлові приміщення лабораторного корпусу «Б-4», позначені на плані цифрами 1-4, 17-20, 25-32, 190-202 загальною площею 1846,2 кв. м, що знаходяться в будинку АДРЕСА_1 , набуті на підставі договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шапіро І. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 451.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11 грудня 2013 року рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 серпня 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2014 року рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 серпня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 11 грудня 2013 року залишено без змін.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

У червні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 03 серпня 2012 року.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 25 червня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 серпня 2012 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржуваним рішенням від 03 серпня 2012 року вирішено питання про права та обов`язки (апелянта) є надуманими та не підтверджені належними доказами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить, посилаючись на порушення норм процесуального права, скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що рішенням суду першої інстанції вирішено питання про майновий інтерес ОСОБА_5 , який полягає у тому, щоб спірні нежитлові приміщення і надалі залишилися у власності відповідачів, а припинення їх права власності буде мати наслідком припинення укладених договорів оренди припинення отримання прибутку ОСОБА_5

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03 серпня 2012 року вирішено питання про витребування нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

До апеляційної скарги долучено договори суборенди нежитлового приміщення від 01 лютого 2015 року № 03-15ДП, від 18 вересня 2014 року № 14/14-ДП, від 01 липня 2014 року № 07/14-ДП.

У пункті 2.3 договору від 01 лютого 2015 року зазначено, що приміщення (яке є предметом суборенди) належить орендарю ( ОСОБА_5 ) на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 01 вересня 2014 року № 1-СМ (том 11, а. с. 142), а в пункті 1.2 договору від 01 липня 2014 року - приміщення, що орендар надає суборендарю в оренду належить орендарю ( ОСОБА_5 ) на праві договору оренди від 01 липня 2014 року № 07/14-ДС, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , та на праві договору оренди № 06/14-ДВ від 01 липня 2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (том 11, а. с. 148).

Зазначені договори суборенди та оренди (посилання на які міститься в згаданих договорах суборенди) укладені в період часу з 01 липня 2014 року до 01 лютого 2015 року, тобто - вже після ухвалення 03 серпня 2012 року судом першої інстанції рішення та набрання ним законної сили 11 грудня 2013 року, а також вже після перегляду 11 грудня 2013 року згаданих судових рішень судом касаційної інстанції.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає.

У пункті 8 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до частини першої з учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_5 посилався на те, що оскарженим рішенням порушуються його права, як орендаря нерухомого майна.

Пунктом 3 частини другої статті 362 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Підстави відмови у відкритті апеляційного провадження визначені у статті 358 ЦПК України, згідно з якою суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню; є ухвала про закриття провадження у зв`язку з відмовою від раніше поданої апеляційної скарги цієї самої особи на це саме судове рішення; є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення; скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-1767/10 (провадження № 61-25274св18).

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд не навів підстав прийняття такого процесуального рішення, визначених статтею 358 ЦПК України, при цьому апеляційним судом зроблено передчасний висновок про те, що оскарженим рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03 серпня 2012 року не порушено права ОСОБА_6 , фактично надано оцінку доводам апеляційної скарги по суті. Водночас оцінка поважності причин пропуску заявником строку на апеляційне оскарження апеляційним судом не здійснювалась.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд неправильно застосував положення статті 358 ЦПК України, при цьому не врахував положення статті 129 Конституції України, статей 352, 362 ЦПК України.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною третьою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали чи постанови, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

З урахуванням наведеного, оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 25 червня 2018 року скасувати, а справу передати для розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. М. Сімоненко
Судді: А. А. Калараш
А. О. Лесько
С. Ю. Мартєв
Є. В. Петров