Провадження №2/760/1788/19
Справа №760/7729/18
05 вересня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Букіної О.М.,
за участю секретаря - Кривулько С.М.
перекладача-Куркової Л.Ю.
представника позивача - ОСОБА_2
представника третьої особи - Черкасової В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації про заміну способу участі у спілкуванні батька з дитиною, -
23.03.2018 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, в якому просить змінити спосіб участі у спілкуванні з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батька ОСОБА_1 , який проживає окремо від дитини, з побачень кожного другого тижня місяця в суботу та неділю з 10.00 год. до 13.00 год. виключно в присутності матері за місцем фактичного проживання дитини на побачення кожного другого тижня місяця в суботу та неділю з 10.00 год. до 18:00 год.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03.05.2012 між сторонами було зареєстровано шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва. Після одруження сторони проживали в Федеративній Республіці Німеччина.
Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також, позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач народила другу дитину - ОСОБА_8 .
В обґрунтування своїх вимог, позивач вказує, що 29.05.2013 на прохання дружини відвідати родичів, позивач надав дозвіл на виїзд сина - ОСОБА_7 у супроводі матері до м. Києва у період часу з 29.05.2013 по 10.07.2013 роки.
Проте, у визначений час відповідач разом із дитиною не повернулася до Федеративної Республіки Німеччина та залишилася проживати за адресою: АДРЕСА_1 .
З того часу позивач почав систематично приїжджати до м. Києва та наполягати на поверненні дитини до Федеративної Республіки Німеччина, на що відповідач йому відмовила.
Разом з тим, позивач вказує, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06.08.2015, на підставі висновку від 06.04.2014 Служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, було визначено спосіб участі батька у вихованні сина ОСОБА_7 , а саме: кожного тижня місяця в суботу та неділю з 10.00 год. до 13.00 год. виключно в присутності матері за місцем фактичного проживання дитини.
Позивач в позові посилається на те, що на момент подання даного позову відповідач не виконує рішення суду, оскільки перешкоджає побаченням та спілкуванню позивача з сином ОСОБА_7 у встановлений графік, а саме: кожного тижня місяця в суботу та неділю з 10.00 год. до 13.00 год. виключно в присутності матері за місцем фактичного проживання дитини.
При цьому, позивач зазначив, що на даний момент позивач не володіє інформацією про місце перебування дитини, він неодноразово відвідував адресу проживання відповідача та дитини, проте двері квартири за даною адресою з червня 2017 ніхто не відчиняв.
Позивач вважає, що перешкоджання відповідачем побаченням позивача з сином ОСОБА_7 у встановлений рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16.06.2015 графіком, виходячи з інтересів дитини та природнього прагнення батька до спілкування та виховання сина, є підставою для зміни способу участі у спілкуванні з дитиною батька, який проживає окремо від дитини.
З урахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги.
23.03.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.
Ухвалою суду від 11.04.2018 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 25.05.2018 було відкрито провадження та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.
19.02.2019 позивачем уточнено позовні вимоги, в яких просить змінити спосіб участі у спілкуванні з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батька ОСОБА_1 , який проживає окремо від дитини, з побачень кожного другого тижня місяця в суботу та неділю з 10.00 год. до 13.00 год. виключного в присутності матері за місцем фактичного проживання дитини на:
-побачення щомісяця з 10.00 год. кожної третьої суботи до 20.00 год. кожної четвертої неділі, за умови попереднього повідомлення матері дитини, в місцях, які обиратиме батько для таких зустрічей та без присутності матері та інших сторонніх осіб зі сторони матері;
-побачення щорічно в день народження дитини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 10.00 год. до 18.00 год., за умови попереднього повідомлення матері дитини, в місцях, які обиратиме батько для таких зустрічей та без присутності матері та інших сторонніх осіб зі сторони матері;
-побачення щорічного на свята: Новий рік, Різдво Христове (25 грудня), Різдво Христове (07 січня), Пасху з 10.00 год. до 18.00 год., за умови попереднього повідомлення матері дитини, в місцях, які обиратиме батько для таких зустрічей та без присутності матері та інших сторонніх осіб зі сторони матері;
-спільний відпочинок щорічно не менше 14 (чотирнадцяти) календарних днів влітку під час літніх канікул для оздоровлення дитини, за умови попереднього повідомлення матері дитини, в місцях, які обиратиме батько для такого відпочинку, зокрема, на території Федеральної Республіки Німеччини, де проживають бабуся та дідусь дитини по батьковій лінії, без присутності матері та інших сторонніх осіб зі сторони матері;
-спільний відпочинок щорічно не менше 14 (чотирнадцяти) календарних днів взимку під час зимових канікул для оздоровлення дитини, за умови попереднього повідомлення матері дитини, в місцях, які обиратиме батько для такого відпочинку, зокрема, на території Федеральної Республіки Німеччини, де проживають бабуся та дідусь дитини по батьковій лінії, без присутності матері та інших сторонніх осіб зі сторони матері;
-спілкування з дитиною кожен другий день ввечері з 18.00 год. до 20.00 год. особисто засобами телефонного, електронного (зокрема, за допомогою мереж «Skype», «WhatsApp», «Telegram» і т.д.) та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною.
Ухвалою суду від 20.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити останні. Проти винесення судом заочного рішення не заперечували.
У судовому засіданні представник Служби у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації проти позову частково заперечувала та підтримала висновок органу опіки та піклування про зміну способів участі батька у спілкуванні та вихованні малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України.
Про причину неявки суд до відома не поставила.
Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, враховуючи думку позивача та його представника, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03.05.2012, який був зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 697 (том 1 а.с. 68).
Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (том 1 а.с. 69).
Судом також встановлено, що між сторонами існує конфлікт з приводу порядку та способів участі батька - ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином. Зазначений конфлікт є тривалим, і вже був предметом судового розгляду.
Так, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06.08.2015, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення графіку спілкування із нею задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначено способи участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . наступним чином: кожного другого тижня місяця в суботу та неділю з 10.00 до 13.00 виключно в присутності матері за місцем фактичного проживання дитини в АДРЕСА_1 .
Також, зазначеним рішенням було задоволено в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, Державна прикордонна служба України, про заборону виїзду дитини за кордон України без згоди та супроводу матері та заборонено виїзд малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі України в супроводі батька громадянина Німеччини ОСОБА_1 , без згоди та супроводу матері ОСОБА_3 , громадянки України (том 2 а.с. 20-25).
Вказане рішення набрало чинності та 04.11.2015 пред"явлено позивачем до примусового виконання в частині зобов"язання ОСОБА_3 не чинити перешкоди у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( т.1 а.с.127).
20.06.2018 держвиконавцем Солом"янського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Лебедєвою Л.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по вказаному вище рішенню суду ( т.1 а.с. 130).
Проте, як вбачається з матеріалів справ, між позивачем та відповідачем продовжують існувати спірні питання щодо порядку спілкування та виховання з сином ОСОБА_7 , що підтверджується численними звернення позивача до правоохоронних та державних органів.
Як вбачається з матеріалів справи та наданих у суді пояснень позивача, раніше визначений регламент, як і порядок зустрічі позивача з сином ОСОБА_7 , не є достатнім та виправданим для позивача та не відповідає інтересам дитини , а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Суд частково погоджується з доводами позивача в обгрунтування позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, інші члени сім`ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов`язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання.
Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Як вбачається з матеріалів справи позивач, як батько дитини прагне приймати участь у вихованні сина та створювати для нього необхідні умови щодо його розвитку, підтримання нормального здоров`я та відпочинку.
Бажання позивача, як батька, приймати активну та постійну участь у вихованні та житті з дитини є природнім та узгоджується з вимогами чинного законодавства.
Доказів того, що позивач, як батько дитини несе загрозу та його спілкування суперечить інтересам дитини, суду не надано.
Також суду не надано доказів, що позивач застосовував фізичне або психічне насильство, недопустимі методи виховання відносно сина ОСОБА_7 .
Крім того, встановлено в суді та підтверджується матеріалами справи, що відповідач перешкоджає побаченням та спілкуванню позивача з малолітнім сином ОСОБА_7 , оскільки остання разом з дитиною відсутня за фактичним місцем проживання та відсутня інформація про місце перебування дитини.
Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено статтею 7 СК України, згідно з положеннями якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно зі статтями 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.
У відповідності до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
Суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, його розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками, а батьків зі своїми дітьми, служить задоволенню життєво важливих потреб дитини.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування батька з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку, оскільки дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.
При цьому, враховуючи відносини, які на даний час склалися між сторонами, вік дитини, суд вважає за можливе встановити спосіб спілкування позивача із дитиною без присутності відповідача, тобто матері дитини.
Вирішуючи дане питання, суд вважає, що такий порядок спілкування буде сприяти позитивному розвитку дитини та налагодженню стосунків, забезпечить рівність прав батьків щодо спілкування та виховання дитини та унеможливить продовження неприязнених відносин між батьками, свідком яких може стати дитина.
Таким чином, вирішуючи спір про зміну способу участі у спілкуванні батька з дитиною, приймаючи до уваги матеріали справи, суд, з урахуванням інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, а також приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, вважає за необхідне змінити способи та порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення наступного регламенту зустрічей з дитиною:
- щомісяця кожної третьої суботи з 10.00 години до 19.00 години;
- щорічних побачень у день народження дитини ОСОБА_7 з 11.00 години до 15.00 години;
- щорічних побачень на Новий рік, Різдво Христове (25 грудня), Різдво Христове (07 січня), Пасху з 11.00 години до 15.00 години ;
- щорічного спільного відпочинку на території України влітку під час літніх канікул тривалістю 14 календарних днів та взимку під час зимових канікул тривалістю 7 календарних днів, за погодженням з матір`ю дитини ОСОБА_3 .
Суд вважає, що вказаний вище порядок спілкування буде достатнім і відповідати принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, сприятиме батькові якнайкращому налагодженню стосунків з дитиною та забезпечить участь у вихованні дитини, виходячи з віку дитини та обставин справи.
Разом з тим, суд вважає, що в іншій частині заявлених позовних вимог позивача має бути відмовлено, виходячи з наступного.
Позивачем не викладено обставин та не надано доказів того, що останній має житло на території України, зокрема в м. Києві, яке відповідає санітарно-побутовим нормам та відповідно, забезпечено належне перебування дитини разом з позивачем в нічний час доби, тобто з суботи до 20.00 год. кожної четвертої неділі.
За вказаних обставин, вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо посилання позивача на те, що дитина має перебувати з батьком протягом 14 календарних днів під час літніх та зимових канікул за умови попереднього повідомлення матері дитини, в місцях, які обиратиме батько для такого відпочинку, зокрема, на території Федеральної Республіки Німеччини, де проживають бабуся та дідусь, суд зазначає наступне.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06.08.2015, яке набрало законної сили, заборонено виїзд малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі України в супроводі батька громадянина Німеччини ОСОБА_1 , без згоди та супроводу матері ОСОБА_3 , громадянки України.

Вказане рішення набрало чинності та відповідно до вимог чинного законодавства підлягає виконанню сторонами по справі.

За таких обставин, вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки в іншому випадку призведе до порушення принципу обов"язковості судового рішення, визначеного ст.18 ЦПК України.

Разом з тим, вимогами ст.ст.257, 263 СК України врегульовано питання щодо права діда та баби на участь у вихованні та спілкуванні зі своїми внуками. А тому суд звертає увагу позивача, що останні не позбавлені самостійного права на звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів щодо спілкування зі своїм онуком.

Що стосується заявлених вимог позивача про спілкування з дитиною кожен другий день ввечері з 18.00 год. до 20.00 год. особисто засобами телефонного, електронного (зокрема, за допомогою мереж «Skype», «WhatsApp», «Telegram» і т.д.) та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивачем не надано доказів того, що таке спілкування буде відповідати інтересам дитини, є технічно можливим та доцільним, а тому суд приходить до висновку про необгрунтованість заявлених вимог і в цій частині позову.

З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р. (з послід. змінами), ст.ст. 1,7, 19, 141, 151, 152, 155, 159 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації про заміну способу участі у спілкуванні батька з дитиною, задовольнити частково.

Змінити способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення наступного регламенту зустрічей з дитиною:

- щомісяця кожної третьої суботи з 10.00 години до 19.00 години;

- щорічних побачень у день народження дитини ОСОБА_7 з 11.00 години до 15.00 години;

- щорічних побачень на Новий рік, Різдво Христове (25 грудня), Різдво Христове (07 січня), Пасху з 11.00 години до 15.00 години ;

- щорічного спільного відпочинку на території України влітку під час літніх канікул тривалістю 14 календарних днів та взимку під час зимових канікул тривалістю 7 календарних днів, за погодженням з матір`ю дитини ОСОБА_3 .

В іншій частині позову, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН невідомий) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Суддя: Букіна О.М.