У Х В А Л А

16 травня 2019 року

м. Київ

справа № 461/1246/17

провадження № 61-41419св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 05 грудня 2017 року у складі судді Лялюк Є. Д. та постанову апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2018 року у складі колегії суддів: Мельничук О. Я., Крайник Н. П., Савуляк Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належною їй коморою у підвалі будинку АДРЕСА_1 шляхом повернення підвального приміщення загального користування літ. II та підвального приміщення літ. III у попередній стан згідно поверхового плану від 02 березня 1988 року.

На обґрунтування вимог посилалася на те, що згідно свідоцтва про право власності від 28 жовтня 2014 року вона є власником квартири АДРЕСА_2 та комор у підвалі площею 8,0 кв. м та 3,1 кв. м.

Наприкінці 2014 року з`ясувала, що належна їй комора в підвалі площею 8,0 кв. м незаконно зайнята невідомою особою, у зв`язку з чим у лютому 2015 року вона звернулася до Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області з заявою про вчинення злочину. З матеріалів кримінального провадження їй стало відомо, що 28 вересня 2010 року Галицьким районним судом міста Львова було постановлене рішення, яким задоволено позов ОСОБА_2 до Львівської міської ради, КП ЛОР «БТІ та ЕО» про визнання права власності, на підставі якого ОСОБА_2 приєднала до своєї квартири АДРЕСА_3 належну їй (позивачу) комору в підвалі цього будинку площею 8,0 кв. м.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 29 березня 2016 року рішення Галицького районного суду міста Львова від 28 вересня 2010 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_2 до Львівської міської ради, КП ЛОР «БТІ та ЕО» про визнання права власності на самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 43,3 кв. м під нежитлове приміщення магазину відмовлено.

Зазначала, що, незважаючи на це, відповідач продовжує користуватись належним їй нерухомим майном за відсутності законної підстави для цього, чим унеможливлює реалізацію нею своїх прав власника майна щодо володіння, користування та розпорядження таким майном.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 05 грудня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, а також із невірно обраного способу захисту порушеного права.

Постановою апеляційного суду Львівської області від 27 червня 2018 року рішення Галицького районного суду міста Львова від 05 грудня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції як таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В. І. Крат