Номер провадження: 22-ц/813/48/19
Номер справи місцевого суду: 500/3736/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

від позивача ОСОБА_4 - не з'явились,

переглянувши справу №500/3736/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2018 року у складі судді Баннікової Н.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4, звернувшись 11 липня 2017 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що вона та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Посилаючись на не досягнення домовленості щодо утримання дітей, проживання батька окремо, позивач ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на утримання дочок аліменти в розмірі 1/3 частки доходу відповідача, виходячи з його заробітної плати за останній місяць роботи в іноземній судноплавній компанії (35100,00 грн.) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до повноліття дітей; у зв'язку з виїздом відповідача для постійного проживання в іншу державу аліменти стягнути за весь період до досягнення дітьми повноліття (т.1 а.с.1-4).

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12 липня 2017 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.24).

4 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_4 уточнила вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей та доповнила вимогами про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Позивач ОСОБА_4 просила стягнути на утримання дочки ОСОБА_6 аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 14260,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до повноліття дочки ОСОБА_7; стягувати на утримання дочки ОСОБА_5 аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 17770,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до повноліття дочки ОСОБА_8, а потім у твердій грошовій сумі, рівній 17770,00 грн., щомісячно, починаючи з досягнення повноліття до закінчення навчання у вищому навчальному закладі; при цьому розмір аліментів присудити, виходячи з заробітної плати відповідача за останній місяць роботи в іноземній судноплавній компанії (4500 доларів США) (т.1 а.с.44-47).

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, зазначивши, що з 2016 року в іноземних судноплавних компаніях не працює за станом здоров'я, а нині отримуваний дохід не надає можливості сплачувати кошти на утримання дітей у заявленою розмірі. З позивачем у справі знаходиться у спорі про поділ майна подружжя, наміру виїзду на постійне місце проживання до іншої країни не має (т.1 а.с.36-38, 69-74)

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2018 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 ну утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у твердій грошовій сумі 713,00 грн. щомісячно, починаючи з 11 липня 2017 року по 30 листопада 2017 року, в сумі 746,00 грн. щомісячно, починаючи з 1 грудня 2017 року по 30 червня 2018 року, в сумі 779,50 грн. щомісячно, починаючи з 1 липня 2018 року до повноліття дитини, а саме до 3 січня 2033 року, але не менш як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі 888,50 грн. щомісячно, починаючи з 11 липня 2017 року по 30 листопада 2017 року, в сумі 930,00 грн. щомісячно, починаючи з 1 грудня 2017 року по 1 березня 2018 року, тобто до досягнення повноліття дитини; в частині вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_8, яка продовжує навчання, відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в сумі 704,80 грн. (т.2 а.с.64-65).

Висновок суду мотивовано обов'язком батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, наявністю обставин, які згідно статті 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів на утримання дітей та відсутністю можливості батька надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжила навчання, як умови виконання передбаченого статтею 199 СК України обов'язку батьків.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 жовтня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення суду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 листопада 2018 року справу призначено до розгляду.

Справу з апеляційного суду Одеської області передано до Одеського апеляційного суду у зв'язку з ліквідацією суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 січня 2019 року справу прийнято до провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю і ухвалити нове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь дітей ОСОБА_5, ОСОБА_5 аліментів в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) до їх повноліття, та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) з моменту досягнення повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5 до закінчення 1 червня 2022 року навчання в учбовому закладі.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у неправильності застосування передбачених статтею 182 СК України обставин при визначенні розміру аліментів на утримання дітей до їх повноліття та можливості надання допомоги повнолітній дочці на період навчання.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує матеріальним станом, який не дозволяє йому надавати утримання у заявленому розмірі.

Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення судового рішення без змін, а скарги без задоволення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрували шлюб 24 грудня 1996 року, розірвали шлюб 29 червня 2017 року (т.1 а.с.6,7).

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.8,9).

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 після розірвання шлюбу проживають окремо, між сторонами має місце судовий спір про поділ майна подружжя.

11 липня 2017 року ОСОБА_4 пред'явлено до суду позов до ОСОБА_2 про стягнення на утримання двох дітей аліментів у частці від заробітку (доходу).

4 жовтня 2017 року ОСОБА_4 уточнено вимоги в частині способу виконання обов'язку по утриманню дітей та, відповідно, пред'явлено вимоги про стягнення на утримання двох дітей аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, пред'явлено вимоги про стягнення на утримання дочки, яка досягла повноліття та продовжила навчання, аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до визначено статтею 13 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд першої інстанції дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства розглянув вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей до їх повноліття та про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжила навчання, в редакції заяви ОСОБА_4, поданої до суду 4 жовтня 2017 року, тобто про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

За таких обставин, виходячи з визначених статтею 367 ЦПК України меж розгляду справи судом апеляційної інстанції, не приймаються доводи апеляційної скарги щодо ухвалення нового рішення про стягнення аліментів у частці від заробітку, так як предметом розгляду в суді першої інстанції був, зокрема, спосіб виконання обов'язку щодо утримання дітей до повноліття та утримання повнолітньої дитини, яка продовжила навчання, шляхом стягнення аліментів у твердій грошові сумі.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина; спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, ОСОБА_4 як одержувач аліментів відповідно до положень частини 3 статті 181 СК України не позбавлена права звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду у твердій грошовій сумі, на стягнення аліментів у частці від доходу ОСОБА_2 як платника аліментів.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині доводів апеляційної скарги щодо дотримання положень статті 182 СК України, апеляційна інстанція виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позов про стягнення аліментів пред'явлено 11 липня 2017 року, відтак, у сенсі положень частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 11 липня 2017 року.

Протягом розгляду справи в суді першої інстанції законодавчо встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку неодноразово змінювався, відтак, суд першої інстанції обгрунтовано стягнув аліменти за певні періоди з урахуванням зміни прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та з посланням на необхідність дотримання мінімального розміру аліментів.

Розмір аліментів суд першої інстанції визначив з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, оскільки на підставі наданих сторонами доказів було встановлено, що ОСОБА_2 за станом здоров'я припинив роботу за контрактами на суднах іноземних судноплавних компаній, останній рейс моряка мав у травні-жовтні 2016 року, після працював за місцем проживання у фізичної особи-підприємця на посаді менеджера, де отримував заробітну плату на рівні законодавчо встановленої мінімальної заробітної плати; а з 4 травня 2018 року по даний час перебуває на обліку в центрі зайнятості, де отримує допомогу по безробіттю.

Доводи апеляційної скарги обставини щодо матеріального становища ОСОБА_2 за період з часу пред'явлення позову як то з 11 липня 2017 року по даний час не спростовують. Так, ОСОБА_2 продовжує знаходитись на обліку в центрі зайнятості як безробітний, розмір отримуваної допомоги не вказує на можливість сплачувати у спірний період аліменти у розмірі іншому, ніж законодавчо встановлений мінімальний розмір аліментів. Посилання на те, що аліменти слід розраховувати із заробітної плати, яку ОСОБА_2 отримував, працюючи у травні-жовтні 2016 року за контрактом на судні іноземної судноплавної компанії, є безпідставними, так як з позовом про стягнення аліментів ОСОБА_4 звернулась до суду у липні 2017 року, відтак, дослідженню підлягають доходи ОСОБА_2 за період, починаючи з липня 2017 року.

Не приймаються доводи апеляційної скарги щодо наявності у ОСОБА_2 майна та грошових коштів, що мали б бути враховані при визначенні розміру аліментів, так як після розірвання у 2017 році шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 має місце невирішений судовий спір про поділ майна подружжя, а тому, визначитись на даний час з тим, яке ж майно, кошти тощо належить особисто ОСОБА_2 як платнику аліментів, а яке належить особисто ОСОБА_4 як отримувачу аліментів не можливо.

Судом першої інстанції дано оцінку й іншим обставинам, що мають значення для справи, а саме доходам ОСОБА_4, її працевлаштуванню тощо, що також має значення, виходячи з рівного обов'язку батька та матері по утриманню своїх дітей.

Що ж до обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, то такий дійсно передбачений статтею 199 СК України, однак виконання такого обов'язку має умову, а саме, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу.

Дочка ОСОБА_8 досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5, станом на дану дату батько ОСОБА_2 працював менеджером у фізичної особи-підприємця, де отримував заробітну плату на рівні законодавчо встановленої мінімальної заробітної плати, з 2 травня 2018 року ОСОБА_2 звільнено з роботи, з 4 травня 2018 року по даний час він перебуває на обліку осіб, які не мають роботи, та, відповідно, отримує державну допомогу по безробіттю.

Особа, яка отримує від держави допомогу по безробіттю, не може вважатися особою, яка може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, сину тощо.

ОСОБА_4 як отримувач аліментів, чи повнолітня дочка ОСОБА_5 не позбавлені права у разі зміна матеріального становища ОСОБА_2 та не досягнення в майбутньому домовленості щодо утримання звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, правильно визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, ухвалив рішення з дотриманням норм процесуального права. Апеляційна інстанція з висновками суду першої інстанції погоджується, підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 лютого 2019 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова