Справа № 183/6791/18
№ 2/183/1150/19
04 січня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Пономаренко О.О.,
розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Орган опіки та піклування Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Служба у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -
01.11.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтуваннях позовних вимог позивач посилається на те, що 24.06.2015 року, розпорядженням голови районної державної адміністрації № р-261/0/328-25, ОСОБА_3 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв'язку з тим, що мати неповнолітньої - ОСОБА_2, перебувала в місцях позбавлення волі (Ухвала Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.11.2014 року по справі 183/8320/13-к), а батько - ОСОБА_4, записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.
На підставі вказаного, розпорядженням голови районної державної адміністрації № р-395/0/328-15 від 14.09.2015 року було встановлено опікунство над малолітньою дитиною ОСОБА_3, а позивача - ОСОБА_1, було призначено опікуном.
З 26.03.2015 року по 24.03.2017 року мати дитини відбувала покарання в установі Державної кримінально-виконавчої служби. Увесь цей час позивач виховувала дитину сама, піклувалася про її здоров'я, психічний стан, духовний і фізичний розвиток, забезпечувала її догляд та лікування, створила належні побутові умови та умови для здобуття повної середньої освіти.
Після звільнення з місця позбавлення волі, Відповідач, на думку Позивача, самоусунулася від виховання доньки, свідомо відмовилась від виконання своїх батьківських обов'язків, не мала постійного місця проживання, зловживала спиртними напоями, своєю дитиною зовсім не опікувалася, не цікавилась про її місце перебування, не піклувалася про її фізичний стан, не цікавилась навчанням, не забезпечувала необхідним харчуванням, медичним доглядом, зовсім не спілкувалася з донькою тощо.
На сьогоднішній день Відповідач вдруге перебуває в місцях позбавлення волі згідно з Вироком Новомосковського міськрайонного суду від 19.06.2018 року по справі 183/6214/17.
Таким чином, позивач вважає, що така поведінка матері, відсутність материнського тепла та піклування, байдужість до своє доньки, травмують дитину і негативно впливають на її психоемоційний стан, у зв'язку з чим просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Ухвалою суду від 01 листопада 2018 року відкрите провадження у справі. За результатами підготовчого провадження відповідною ухвалою суду справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позов підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач відзив на позов не подала, в судове засідання не з'явилась, на момент розгляду справи була відправлена до виправної колонії (ВК-44) для подальшого відбування покарання, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи.
Представники третіх осіб, в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Представник Служби у справах дітей Перещепинської міської ради надав заяву про розгляд справи без її участі, а також було надано висновок.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов до наступного висновку.
Суду надано копію свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9), його матір'ю значиться відповідач по справі.
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Таким чином, вимоги ст. 150 СК України, свідчать про обов'язок батьків виховувати дитину.
Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття та ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він):
- не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
- ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини;
- жорстоко поводяться з дитиною;
- є хронічними алкоголіками або наркоманами;
- вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
- засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, такий перелік має виключний характер.
Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.
Аналіз всіх поданих позивачем письмових доказів свідчить про те, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається в Перещепинській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 2, що підтверджується Характеристикою вих. № б/н (а.с.16). Дитина характеризується за місцем навчання як працелюбна, але не завжди старанна і уважна, комунікабельна, сумлінна, має дружні стосунки з однолітками. За вказаною у характеристиці інформацією, опікун приділяє увагу навчанню та вихованню дитини, піклується про її здоров'я та зовнішній вигляд, цікавиться її успіхами, відвідує батьківські збори. Мати, в свою чергу, не цікавиться шкільним житям дитини, школу жодного разу не відвідала.
Відповідно до Акту перевірки житлових умов заявника від 21.02.2018 року, виданого Перещепинською міською радою (а.с. 12), у трикімнатній квартирі по АДРЕСА_1 проживають: опікун ОСОБА_1 та підопічна дитина ОСОБА_3. Вказане підтверджується і Довідкою виконкому Перещепинської міської ради за вих. № 547 від 21.02.2018 року (а.с. 13).
В Акті обстеження житлово-побутових умов проживання від 15.05.2018 року (а.с.9) комісією підтверджено, що загрози життю та здоров'ю дитини немає.
В матеріалах справи міститься інформаційна довідка лікаря ОСОБА_6 Перещепинської амбулаторії загальної практики сімейної медицини (а.с. 17), де зазначається, що опікун постійно здійснює контроль та медичний нагляд за здоров'ям дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку в особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікую і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Органом опіки та піклування виконкому Перещепинської міської ради було надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_5, оскільки остання участі у житті та вихованні дитини не приймає, характеризується негативно (а.с. 41). Окрім цього, комісією було обстежено умови проживання дитини, що підтверджується Актом обстеження умов проживання (а.с. 43). Було встановлено, що в квартирі створені всі необхідні умови для проживання та виховання підопічної дитини ОСОБА_3.
Згідно правил, викладених у ч. 6 ст. 19 Сімейного кодексу України стосовно того, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер.
В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що всі обов'язки, визначені ст. 150 СК України, виконує позивач, відповідач свідомо ухилявся й ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дитини, а сама дитини знаходиться під опікою, моральною та матеріальною забезпеченістю ОСОБА_1.
Крім того, відповідно до ч. 1 статті 3 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 СК України).
А тому суд погоджується з позивачем, що така поведінка та бездіяльність відповідача, як матері, суперечить інтересам дитини, порушує її права, гарантовані міжнародним та національним законодавством.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню, ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути відповідача на користь позивача понесені ним, документально підтверджені судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. (а.с.1).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165 СК України, ст.ст. 12, 13, 80, 89, 141, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особа - Орган опіки та піклування Перещепинської міської ради, Служба у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,- задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2 (Паспорт серії НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сорока О.В.