Справа № 390/362/16-ц
Провадження №2/390/3/19
УХВАЛА

"17" вересня 2019 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Терещенка Д.В.,

при секретарі - Шматкової А.І.,

за участю представників позивача - ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача Соколівської сільської ради - Болотський А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом Городницького кооперативу «Перспективний» до Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 про визнання недійсним рішень сільської ради та державних актів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває вищезазначена цивільна справа.

05.06.2019 від представника відповідача Соколівської сільської ради Болотських А.Ю., яка діє на підставі довіреності від 09.07.2019 року за № 02-41/675, надійшла заява про відвід судді. В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває вищевказана справа. Представник відповідача вважає, що суддя Терещенко Д.В. не може брати участь у розгляді даної справи, оскільки ним розглядалася та приймалось рішення по справі № 390/403/16-ц за позовом Городницького кооперативу «Перспективний» до ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 про визнання недійсними договорів купівлі - продажу. Отже, представник відповідача вважає, що суддя має власну суб`єктивну думку щодо обставин справи, що, на її думку, може вплинути на об`єктивність розгляду даної справи, а тому на підставі викладеного вирішила висловити недовіру головуючому судді Терещенку Д.В.

В даному судовому засіданні підтримала подану заяву та просила її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення даної заяви та надав письмові заперечення на клопотання про відвід судді, які долучені до матеріалів справи, та підтримані іншими представниками позивача.

Суд, дослідивши заяву, її обґрунтування, заслухавши думку представників позивача та дослідивши заперечення на поданий відвід, матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частини 2, 4 ст.36 ЦПК України передбачають, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Розглядаючи заяву представника відповідача ОСОБА_35 про відвід судді, суд вважає необхідним застосувати положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права, згідно ч.4 ст.10 ЦПК України.

Нормами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, та взяв до уваги і норми статті 17 Конвенції, згідно яких жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Стаття 6 § 1 вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (Wettstein v. Switzerland (Ветштайн проти Швейцарії), § 43; Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) [ВП], § 93). Принципи незалежності і безсторонності тісно взаємопов`язані і, відповідно до обставин, можуть потребувати загальної перевірки (Sacilor-Lormines v. France (Сасілор-Лормін проти Франції), § 62; Oleksandr Volkov v. Ukraine (Олександр Волков проти України), § 107).

У справі «Білуха проти України», заява № 33949/02, рішення від 9 листопада 2006 року, суд дійшов висновку: п.49. Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000- XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38). Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п.43 рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland).

Як вбачається із заявленого відводу головуючому у справі судді, він обґрунтований тим, що суддя приймав участь у розгляді іншої справи за позовом Городницького кооперативу «Перспективний» до відповідачів, частина з яких, бере участь при розгляді даної справи, та по якій ним ухвалено ріщення, отже має власну суб`єктивну думку щодо обставин справи, що може вплинути на об`єктивність розгляду даної справи.

Враховуючи вищезазначене суд, вважає, що в даному випадку прояви заінтересованості судді чи упередженого ставлення судді до окремої сторони або учасника розгляду відсутні. Процесуальним законодавством не передбачено відвід судді з тих підстав, що він брав участь у розгляді справи між особами, частина з яких бере участь у новому спорі.

Отже, суд приходить до висновку, що не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а тому заявлений по справі відвід є невмотивованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з п.7 ч.1 ст.252 та п.11 ч.1 ст.253 ЦПК України, провадження у справі підлягає зупиненню до вирішення питання про відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 252, 253 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом Городницького кооперативу «Перспективний» до Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 про визнання недійсним рішень сільської ради та державних актів, - зупинити до вирішення питання про відвід.

Матеріали справи передати до канцелярії Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з метою визначення судді для розгляду заяви про відвід, у порядку, встановленому ч.1 ст.33 цього ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена в частині зупинення провадження до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк.

Суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області Д.В.Терещенко