УХВАЛА

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 592/6442/16-ц

провадження № 61-33526св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Крата В. І., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - комунальне підприємство «Редакція газети «Сумщина»,

представники відповідача: ЧернадчукОлександр Вікторович, Єрмоленко Олена Миколаївна, Моша Сергій Васильович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми у складі судді Корольової Г. Ю. від 08 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області у складі колегії суддів: Криворотенка В. І., Левченко т. А., Собини О. І. від 12 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Редакція газети «Сумщина» (далі - КП «РГ «Сумщина»), який уточнив в ході розгляду справи, та остаточно просив стягнути з відповідача на його користь 28 410 грн 35 коп.

Позовні вимоги мотивовано тим, що згідно з наказом № 01-03/02к від 11 січня 2016 року він був звільнений з посади заступника головного редактора КП «РГ «Сумщина» за пунктом 3 статті 40 КЗпП України, але відповідач в порушення вимог статті 116 КЗпП України не здійснив виплату належних сум при звільненні, а саме коштів за залучення, організацію і підготовку до друку рекламних і комерційних матеріалів у 2015 році у розмірі 208 грн 35 коп.

З огляду на вказане, позивач просив суд стягнути зазначені кошти на його користь, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 27 202 грн за період з 12 січня по 07 грудня 2016 року відповідно до вимог статті 117 КЗпП України, і моральну шкоду, яку він оцінив у 1000 грн, а всього - 28 410 грн 35 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 лютого 2017 року, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 08 лютого 2017 року, позов задоволено частково. Стягнуто з КП «РГ «Сумщина» на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за залучення, організацію і підготовку до друку реклами і комерційних матеріалів у розмірі 208 грн 35 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 210 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що грошова компенсація за залучення, організацію і підготовку до друку реклами і комерційних матеріалів у розмірі 208 грн 35 коп. встановлена постановою суду від 04 травня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності головного редактора КП «РГ «Сумщина» ОСОБА_4 за порушення законодавства про працю, а тому підлягає стягненню у заявленому розмірі. Проте враховуючи, що ОСОБА_1 наказ № 74/К від 03 листопада 2015 року, за яким йому не було доплачено заохочення не оскаржував, з наказом погодився і отримав за цим наказом всі грошові кошти, з позовом звернувся до суду лише після ухвалення вказаної вище постанови від 04 травня 2016 року, між сторонами існував спір щодо невиплачених коштів і розмір недоплаченого грошового заохочення є незначним, порівняно із заробітною платою позивача, суд дійшов висновку про застосування принципу співмірності між невиплаченим заробітком в сумі 208 грн 35 коп. та середнім заробітком в сумі 27 202 грн, зменшивши розмір відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні до 210 грн.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 12 квітня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та КП «РГ «Сумщина» відхилено, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 лютого 2017 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого суду про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та застосування принципу співмірності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2017 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та змінити рішення суду першої інстанції в частині вирішення позову щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, задовольнивши позов в цій частині у повному обсязі та стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 27 202 грн.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі, справу № 592/6442/16-ц витребувано із Ковпаківського районного суду м. Суми.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 січня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що зменшуючи розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, суди попередніх інстанцій не врахували, що між сторонами відсутній спір про розмір належних до виплати сум після звільнення працівника, а тому стягненню з відповідача підлягав середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у повному розмірі, а саме, у сумі 27 202 грн.

Відзив на касаційну скаргу не подано.

Позиція колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

Установлено, що предметом спору є, зокрема, застосування положень статті 117 КЗпП України щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та застосування принципу співмірності та зменшення його розміру, при відсутності спору про розмір належних до виплати сум після звільнення працівника і задоволенні таких позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 грудня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 761/9584/15-ц за позовом ОСОБА_8 до акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення заробітної плати за роботу у вихідні дні, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою ОСОБА_8, поданою його представником - ОСОБА_9, на рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2017 року, за касаційною скаргою акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2017 року.

Аналіз ухвали Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 761/9584/15-ц свідчить, що колегія суддів вирішила відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухваленій постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі №6-113цс16, оскільки у справі, що переглядається, вимоги позивача щодо розміру належних йому при звільненні сум судом задоволено в повному обсязі, тому й підстав для застосування принципу співмірності та зменшення розміру відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні у суду не було.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Ураховуючи наведене та зважаючи на предмет і підстави позову та фактичні обставини, які формують зміст спірних правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у цій справі до перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 761/9584/15-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 592/6442/16-ц за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Редакція газети «Сумщина» про стягнення грошової компенсації за виконання посадових обов'язків тимчасово відсутнього працівника, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 12 квітня 2017 року, до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 761/9584/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:Н. О. Антоненко
В. І. Крат
В. М. Коротун
В. П. Курило