Справа № 278/3193/18
Провадження №2/278/244/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01 лютого 2019 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.
секретаря с/з - Лабенської Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -
Позивач орган опіки та піклування Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області звернувся до суду із позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, який не виконує належним чином батьківських обов'язків відносно своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме ухиляється від їх виконання, життям дитини не цікавиться, не турбується про її виховання, фізичний та духовний розвиток, аліменти не сплачує.
Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився. У відповідності до ч.6 ст.128 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.280 та ч.2 ст.247 ЦПК України.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала.
В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_4, в свідоцтві про народження якої батьком зазначено ОСОБА_2 (а.с.3).
Опікунська рада Глибочицької сільської ради Житомирського району, Житомирської області вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки останній вихованням дочки не займається, ухиляється від сплати аліментів, ніякої матеріальної допомоги не надає (а.с.4).
Відповідно до довідки Глибочицької сільської ради Житомирського району, Житомирської області №2695 від 23 жовтня 2018 року неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на утриманні матері ОСОБА_5 (а.с.5).
Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2012 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначено покарання у вигляді ста годин громадських робіт (а.с.8).

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2013 року присуджено стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, не працюючого на користь ОСОБА_5 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 7867 гривень 23 копійки та заборгованість по аліментах в розмірі 27159 гривень 25 копійок (а.с.7).

Спірні правовідносини регулюються ст.ст.19, 150, 157, 164-166 Сімейного кодексу України.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості.

За ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

За статтею 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються, від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та жорстоко поводяться з дитиною.

14 вересня 2006 року Україною було ратифіковано Європейську соціальну хартію, переглянуту у 2007-2010 року за якою держава зобов'язалася забезпечити права дитини на належний рівень життя.

За ст.3 Конвенції про права дитини, судова система є одним з органів держави на який також покладено обов'язок забезпечити захист інтересів дітей.

Так, відповідно до ст.19 Сімейного Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 р. №2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст.150, 155, 164-166 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 223, 247, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов органу опіки та піклування Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця: АДРЕСА_2) судовий збір в дохід держави в сумі 704 гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: І. В. Зубчук