Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2019 Справа №2-7443/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу № 2-7443/11 за позовом автогосподарства УМВС України в Тернопільській області до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач автогосподарство УМВС України в Тернопільській області (далі також може вживатись як АТГ УМВС України в Тернопільській області)предявило в суд позов до відповідача ОСОБА_2 у якому, з урахування уточнених позовних вимог (т. 1 а.с. 70), просить стягнути з нього 124'540 грн. матеріальної шкоди. В обґрунтування цих вимог зазначає, що відповідач з 05 березня 2005 року по 14 березня 2007 року перебував на посаді помічника Міністра Внутрішніх справ України (представника в УМВС України в Тернопільській області). У цей період часу у його розпорядженні знаходився службовий автомобіль «Шкода Октавія», 2004 року випуску, р.н. НОМЕР_1, власником якого є позивач. 15 серпня 2005 року ОСОБА_2, керуючи вищевказаним автомобілем в м. Шумськ, по вул. Чирянка потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої автомобіль був пошкоджений. Постановою прокуратури Кременецького району Тернопільської області від 17 лютого 2006 року кримінальна справа по факту ДТП була закрита на підставі пункту 2 ст. 6 Кримінального процесуального кодексу України в редакції 1960 року. Після цієї пригоди відповідач не повернув вказаний автомобіль позивачу внаслідок чого він числиться як недостача.

Цивільна справа за даним позовом була прийнята суддею Сливка Л.М. до свого провадження 30 червня 2017 року, про що постановлено відповідну ухвалу (т. 2 а.с. 246).

Відповідач подав відзив на позов (т. 3 а.с. 15-16), а його представник заперечення (т. 3 а.с. 68-72) у яких зазначають про безпідставність вимог АТГ УМВС України в Тернопільській області, оскільки відсутня його вина у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, котра трапилась 15 серпня 2005 року у м. Шумськ по вул. Чирянка, що виключає для нього необхідність відшкодувати заподіяні збитки. Також вважає, що наявні істотні розбіжності у вартості транспортного засобу та звертає увагу на порушення позивачем строку позовної давності, котрий, на думку ОСОБА_2, обчислюється із 15 серпня 2005 року.

У відповіді на відзив (т. 3 а.с. 21-26) позивач вказує, що обовязок відповідача відшкодувати шкоду, заподіяну АТГ УМВС України в Тернопільській області, виник не в результаті пошкодження вказаного вище автомобіля, а його втрати внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2, який з моменту дорожньо-транспортної пригоди розпоряджався цим транспортним засобом.

У судовому засіданні представник позивача, уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з мотивів, викладених у позові та відзиві на позов.

Відповідач та його представник у судовому засіданні, кожен окремо, проти задоволення позову заперечили з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи , всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши письмові докази у справі, приходить до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке:

відповідач з 05 березня 2005 року по 14 березня 2007 року, перебував на посаді помічника Міністра МВС України (представник УМВС України в Тернопільській області).

04 лютого 2005 року автогосподарство УМВС України в Тернопільській області з центральної бази ресурсного забезпечення МВС України отримало для службового користування новий автомобіль «Шкода Октавія», 2004 року випуску, зеленого кольору, кузов № НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_3, з об'ємом двигуна 1,8Т, балансовою вартістю 127'738 грн.

Наказом начальника відділу ресурсного забезпечення УМВСУ в Тернопільській області від 26 квітня 2005 року № 16 транспортний засіб «Шкода Октавія» (в наказі зазначено д.н.з. НОМЕР_4) закріплено за пом. о/у ОПВ КР УМВС України в Тернопільській області прапорщиком міліції ОСОБА_4 та відповідачем (т. 1 а.с. 19).

ОСОБА_2 мав право зберігати вказаний автомобіль поза межами автогосподарства.

15 серпня 2005 року автомобіль «Шкода Октавія», р.н. НОМЕР_1, по вул. Чирянка у м. Шумську, Тернопільської області потрапив у дорожньо-транспортну пригоду (далі ДТП), внаслідок якої був пошкоджений.

За фактом даної ДТП було порушено кримінальну справу № 1681164.

Постановою старшого слідчого прокуратури Тернопільської області від 20 березня 2009 року кримінальну справу № 1681164 в частині щодо вчинення відповідачем ДТП за частиною 1 статті 286 КК України закрито за відсутністю в діянні ОСОБА_2 складу вказаного злочину. Постанова вмотивована, зокрема, тим що згідно висновку експерта № 1046 від 15 листопада 2005 року, причиною ДТП є розрив шини правого колеса автомобіля, який не пов'язаний з експлуатацією шин, а виник одночасно перед самою ДТП. Також у цій постанові констатовано, що додатково дослідити автомобіль за участі якого відбулось ДТП неможливо, оскільки ОСОБА_2 його відчужив (т. 2 а.с. 19-20).

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2011 року ОСОБА_2 визнано винним за частиною 2 ст. 191, ст. 290, ч. 3 ст. 364 КК України, та призначено покарання у вигляді п'яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням владних повноважень на два роки, з конфіскацією майна. За статтею 198 КК України ОСОБА_2 виправдано у зв'язку з недоведеністю його участі у вчиненні злочину. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області 127'738 грн. на відшкодування майнової шкоди (т. 1 а.с. 6-13).

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 20 липня 2011 року зазначений вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області змінено, дії ОСОБА_2 перекваліфіковано зі статті 290 на частину 3 ст. 27 статті 290 КК України. Виключено з описової частини вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2011 року ряд посилань. Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2011 року у частині вирішення цивільного позову автогосподарства УМВС України в Тернопільській області скасовано, справу передано на новий розгляд у порядку цивільного судочинства у той же суд в іншому складі суду. В іншій частині вирок суду залишено без змін (т. 1 а.с. 31-35).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2012 року ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 20 липня 2011 року щодо ОСОБА_2 скасовано, справу передано на новий апеляційний розгляд (т. 1 а.с. 110-112).

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 04 липня 2012 року вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2011 року щодо ОСОБА_2 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції (т. 2 а.с. 76-80).

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 травня 2014 року кримінальну справу у частині обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 ст. 364 КК України, закрито за відсутністю в діянні підсудного даного злочину у зв'язку із його декриміналізацією (т. 1 а.с. 200).

Декриміналізація злочину по своїй юридичні природі є скасуванням, або помякшенням караності діяння. Однак жодним чином не нівелює самого факту події та її обставин. Отже, незважаючи на відсутність в діях особи ознак кримінального правопорушення за них її може бути притягнено до іншої, наприклад матеріальної, відповідальності в порядку визначеному законом (при наявності відповідного доказового забезпечення, дотримання процесуального порядку, і.т.д.).

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2014 року кримінальну справу у частині обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ст. 290 та ст. 198 КК України, повернуто прокурору Тернопільської області для провадження досудового розслідування з мотивів неповноти та неправильності досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні (т. 1 а.с. 165-169).

Постановою слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Тернопільської області від 25 лютого 2015 року, кримінальне провадження щодо ОСОБА_2, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197 від 27 листопада 2014 року за ознаками кримінальних проваджень, передбачених частиною 2 ст. 191, статтями 191, 290 КК України, закрито у звязку з відсутністю в його діяннях складу кримінальних правопорушень (т. 2 а.с. 8-12).

Незважаючи на закриття щодо відповідача усіх вказаних вище кримінальних справ та проваджень питання його майнової відповідальності, з підстав, зазначених у позові слід піддати глибинному правовому аналізу за результатами якого суд вважає за необхідне зазначити наступне:

підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов'язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов'язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами визначені Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1 Положення, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, дія цього Положення поширюється також на осіб рядового та начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 3 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов'язані несуть матеріальну відповідальність за наявністю: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв'язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди.

Протиправною визнається така поведінка (дія або бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов'язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов'язки.

Згідно з пунктом 4 Положення відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов'язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду.

Таким чином доводи відповідача про те, що сам факт відсутності щодо нього обвинувального вироку, або постанови про визнання винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення його до матеріальної відповідальності є необґрунтованими, суперечать пункту 4 Положення та нормам цивільного права.

Відповідно до пункту 13 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов'язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: а) умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; б) приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; в) заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; г) дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; ґ) недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Той факт, що автомобіль «Шкода Октавія», р.н. 0010, 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_3, був наданий відповідачу для використання підтверджується зазначеним вище наказом начальника відділу ресурсного забезпечення УМВСУ в Тернопільській області від 26 квітня 2005 року № 16 (т. 1 а.с. 19). Окрім цього, вказана обставина не заперечується і самим відповідачем.

Водночас вказаний автомобіль, без згоди його власника, був відчужений ОСОБА_2, що стверджується відомостями, викладеними в постанові про закриття кримінальної справи від 20 березня 2009 року (т. 2 а.с. 19-20) та на даний час числиться у АТГ УМВС України в Тернопільській областіяк недостача, що підтверджується довідкою начальника АТГ УМВС України в Тернопільській області № 805 від 25 листопада 2014 року (т. 1 а.с. 240).

Замість нього до АТГ УМВС України в Тернопільській області було передано інший транспортний засіб тієї ж марки, однак іншого кольору, з відмінними номерами кузова (TMBDK41U85B016415) та двигуна.

При звільненні з УМВС України в Тернопільській області, відповідач не підписував обхідного листа у АТГ УМВС України в Тернопільській області. Про це свідчить довідка від 10 лютого 2016 року, видана головою ліквідаційної комісії АТГ УМВС України в Тернопільській області.

Відповідно до акту приймання-передачі від 16 березня 2012 року даний транспортний засіб «Шкода Октавія», кузов № НОМЕР_5 був переданий уповноваженому представнику ОСОБА_5, як такий, що був викрадений у м. Львові 27 грудня 2005 року та перебував на збереженні АТГ УМВС України в Тернопільській області як речовий доказ у кримінальній справі № 1681164, порушеній щодо ОСОБА_2 за ознаками злочинів, передбачених статтями 191 ч. 2, 198, 364 ч. 3 КК України (т. 1 а.с. 242).

Таким чином відповідач несе матеріальну відповідальність у повному розмірі за шкоди, заподіяної з його вини державі на підставі підпункту «ґ» пункту 13 Положення.

Така шкода рівна вартості вказаного автомобіля та складає 124'540 грн., що підтверджується довідкою АТГ УМВС України в Тернопільській області № 834 від 08 грудня 2011 року (т. 1 а.с. 50).

Цією довідкою спростовуються доводи ОСОБА_2 та його представника про необґрунтованість позовних вимог з підстав різниці у сумах коштів, котрі він просить стягнути з відповідача.

Отже, ці кошти підлягають стягненню з відповідача.

Окрім цього, слід зазначити, що за загальним правилом, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України).

Відповідач жодним чином не довів, що ввірене йому майно (автомобіль) не повернуто законному володільцю не з його, тобто ОСОБА_2, вини.

Доводи відповідача про порушення позивачем позовної давності при зверненні до суду з даним позовом суд залишає поза увагою з огляду на таке:

відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 - 255 ЦК України.

Згідно з загальним правилом перебіг загальної <…> позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідач помилково вважає, що шкода позивачу була заподіяна внаслідок пошкодження автомобіля «Шкода Октавія», р.н. 0010, 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_3 у ДТП, а тому строк позовної давності слід розпочати обчислювати з моменту, коли УМВС України в Тернопільській області дізналось про ДТП, тобто з 15 серпня 2005 року.

При цьому він залишає поза увагою, що обґрунтовуючи доводи позову, АТГ УМВС України в Тернопільській області посилається на втрату вказаного транспортного засобу відповідачем.

За даних обставин строк позовної давності слід розпочати обчислювати з 14 березня 2007 року, тобто з моменту коли відповідач припинив свої трудові відносини з позивачем та коли у нього виник обовязок повернути майно яким він користувався.

Відповідно до частин 2 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання цього строку, він почав обчислюватись заново, відповідно до частини 3 ст. 264 Цивільного кодексу України.

17 грудня 2008 року строк позовної давності перервався, після чого розпочав обчислюватись заново, оскільки цього дня АТГ УМВС України в Тернопільській області подало старшому слідчому прокуратури Тернопільської області позовну заяву (№ 4/1-629) про відшкодування відповідачем шкоди, заподіяної внаслідок недостачі автомобіля «Шкода Октавія», р.н. 0010, 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_3 (т. 2 а.с. 35).

У подальшому, 12 вересня 2011 року, тобто з дотриманням строку позовної давності АТГ УМВС України в Тернопільській області предявило в суду позов, котрий є предметом даного розгляду.

Окрім вказаного, з відповідача в користь позивача слід стягнути 1'365,4 грн. судових витрат.

Керуючись статтями 4, 13, 141, 258, 259, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов автогосподарства УМВС України в Тернопільській області (місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Валова, 11, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 08682832) до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь автогосподарства УМВС України в Тернопільській області 124?540 (сто двадцять чотири тисячі пятсот сорок) гривень матеріальної шкоди та 1?365 (одну тисячу триста шістдесят пять ) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог частини 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 01 лютого 2019 року.

Реквізити сторін:

-автогосподарство УМВС України в Тернопільській області місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Валова, 11, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 08682832;

-ОСОБА_2 зареєстрована адреса місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_2.

Головуючий суддяОСОБА_6