ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року м. Чернівці

справа № 718/919/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинак О. О.

суддів Височанської Н.К., Кулянди М.І.,

секретарі Конецька Д.Г., Вовкун Н.Ю.

позивач за первісним позовом ОСОБА_1

відповідач за первісним позовом ОСОБА_2

позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2

відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1

апеляційна скарга ОСОБА_1, правонаступником якого є ОСОБА_3, на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 9 листопада 2018 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Олексюк Т.І.

встановив:

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 111 080 гривень 80 копійок в рахунок погашення боргових зобов'язань спадкодавця ОСОБА_4

В серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою.

Просив визнати недійсним пункт 4.1 договору від 21 квітня 2015 року, який укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про надання правничої допомоги.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 9 листопада 2018 року у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в первісному позові та скасування заходів забезпечення позову скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 111 080 гривень 80 копійок в рахунок погашення боргових зобов'язань спадкодавця ОСОБА_4 за договором про надання правничої допомоги.

В решті рішення просить залишити без змін.

Посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу.

Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 9 листопада 2018 року в частині відмови в первісному позові без змін.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції, в частині яка оскаржується, є законним та обґрунтованим, а аргументи апеляційної скарги є безпідставними.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Так, згідно статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно частини 1 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року, № 5076-VI (далі - Закону) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 1 статті 29 Закону встановлено, що дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням.

Відповідно до частин 1, 2 статті 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що 1 квітня 2015 року між адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений договір про надання правничої допомоги. Відповідно до умов вказаного договору адвокат ОСОБА_1 зобов'язався надати правову допомогу ОСОБА_4 щодо представництва та захисту її прав та інтересів у судах загальної юрисдикції під час розгляду справи про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої смертю сина ОСОБА_5 , а також щодо надання загальної допомоги з правових питань.

Адвокат ОСОБА_1, згідно копій журналів судового засідання, приймав участь у розгляді справи №725/3465/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ПП «Спеціалізоване міжрегіональне управління «Нафта» про відшкодування шкоди в Першотравневому районному суді міста Чернівці 6 липня 2015року, 6 серпня 2015 року, 7 вересня 2015 року, 20 жовтня 2015 року та при розгляді даної справи Апеляційним судом Чернівецької області 25 листопада 2015 року, 10 грудня 2015 року, 25 грудня 2015 року (а.с.124-130).

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 25 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 2 червня 2016 року, позов ОСОБА_4 було задоволено.

Стягнуто з ПП «Спеціалізоване міжрегіональне управління «Нафта» на користь ОСОБА_4 витрати на поховання сина в сумі 27 702 гривні та 250 000 гривень в рахунок моральної шкоди (а.с.7-12).

На виконання вказаного судового рішення 12 січня 2016 року Першотравневим районним судом міста Чернівці було видано виконавчий лист №725/3465/15-ц (а.с.13)

Постановою державного виконавця від 20 травня 2016 року відкрито виконавче провадження № 51192541 щодо виконання виконавчого листа Першотравневого районного суду міста Чернівці від 20 травня 2016 року №№725/3465/15-ц (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

За життя ОСОБА_4 16 січня 2013 року вчинила заповіт на користь свого сина ОСОБА_2 (а.с.99, 103).

9 грудня 2016 року ОСОБА_6 звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с.99).

9 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Кіцманської державної нотаріальної контори з вимогою до спадкоємця померлої ОСОБА_2 (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 помер.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 17 січня 2019 року до участі у справі в якості правонаступника позивача ОСОБА_1 залучена ОСОБА_3.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо відмови в первісному позові з тих підстав, що право померлої ОСОБА_4 на стягнення витрат на поховання сина та відшкодування моральної шкоди за рішенням суду нерозривно пов'язано з її особою та не входить до складу спадщини після її смерті.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Суд першої інстанції не врахував, що предметом доказування у справі є обставини , що підтверджують заявлену вимогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 111 080 гривень 80 копійок в рахунок погашення боргових зобов'язань спадкодавця ОСОБА_4 за договором про надання правничої допомоги, а не обставини щодо права померлої ОСОБА_4 на стягнення витрат на поховання сина та відшкодування моральної шкоди за рішенням суду.

Також помилково суд першої інстанції відмовив в позові ОСОБА_1 з тієї підстави, що крім відповідача ОСОБА_2 спадкоємцем померлої ОСОБА_4 є також інша особа.

Згідно частини 1 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Наявність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 крім відповідача ОСОБА_2 не може бути підставою для відмови в позові, оскільки відповідно до правил ч. 1 ст. 1282 ЦК України кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Апеляційній суд вважає, що в позові ОСОБА_1 слід відмовити з тих підстав, що позивач пропустив річний строк на пред'явлення вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, який передбачений частиною 3 статті 1281 ЦК України.

Аналіз положень наведеної статті дає підстави зробити висновок про те, що шестимісячний строк для звернення з вимогами до спадкоємців, які прийняли спадщину, відповідно до частини другої статті 1281 ЦК України, обчислюється від дня, коли кредитор дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, а не з дня, коли кредитор дізнався про спадкоємців, які прийняли спадщину. У будь-якому випадку право кредитора спадкодавця втрачає право вимоги до спадкоємців позичальника, у разі не пред'явлення ним такої вимоги протягом одного року від настання строку вимоги.

Встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право.

Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред'явлення вимог, які є присічними (преклюзивними) позбавляє його права вимоги до спадкоємців.

Такий правовий висновок Верховним Судом України виклав в постанові від 12 квітня 2017 року у справі № 676/1958/16-ц.

Правилами статті 1281 ЦК України не встановлено певного порядку пред'явлення вимог кредиторів. Пред'являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Отже, ОСОБА_1 відповідно до положень частини 3 статті 1281 ЦК України мав право пред'явити свої вимоги до спадкоємців ОСОБА_4 , які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Згідно пункту 4.1 договору про надання правової допомоги від 1 квітня 2015 року ОСОБА_4 зобов'язалась виплатити гонорар адвокату ОСОБА_1 у розмірі 40 відсотків від присудженої судом суми розміру матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок смерті її сина ОСОБА_5 Сума гонорару підлягала виплаті після вступу в законну силу судового рішення про стягнення вказаної вище шкоди (а.с.6).

Рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 25 грудня 2015 року набрало законної сили з моменту його проголошення. З вказаної дати настав строк вимоги про стягнення з ОСОБА_4 гонорару відповідно до договору про надання правничої допомоги.

ОСОБА_1 9 червня 2017 року звернувся до Кіцманської державної нотаріальної контори з вимогою до спадкоємця померлої ОСОБА_2, тобто з пропуском річного строку передбаченого частиною 3 статі 1281 ЦК України.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови в первісному позові ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його в цій частині слід змінити.

Зокрема слід вказати, що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу слід відмовити з підстав, які викладені у мотивувальній частині постанови.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що в первісному позові слід відмовити то немає підстав скасовувати рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 9 листопада 2018 року в частині скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, правонаступником якого є ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 9 листопада 2018 року в частині відмови в первісному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу змінити.

Вказати, що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу слід відмовити з підстав, які викладені у мотивувальній частині постанови.

Рішення суду першої інстанції в частині скасування заходів забезпечення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Дата складання повної постанови 4 лютого 2019 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: Н.К. Височанська

М.І. Кулянда