КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2019 року місто Київ

справа №755/4920/18

Київський апеляційний судв складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 травня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Чех Н.А., повний текст рішення складено 03 червня 2019 року у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської обласної державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року позивачзвернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за отримані послуги з:

центральногоопалення в сумі 11857,54 грн.;

постачаннягарячої води в сумі 29336,11 грн.;

3% річних таінфляційну складову боргу в сумі 7626,26 грн.

В обґрунтування вимог посилався на те, що що відповідач ОСОБА_1 мешкає в квартирі АДРЕСА_1 , є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячої води, які надає позивач.

Вказував, що правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №630 від 21 липня 2005 року.

Вказував, що позивач надає відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, однак, останній, отримуючи вищезазначені послуги не в повному обсязі здійснює їх оплату, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути з нього на свою користь.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 22 травня 2019 року позов КП виконавчого органу Київради (Київської обласної державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адіністрації) «Київтеплоенерго» 11857,54 грн. за надані послуги з центрального опалення, 29336,11 грн. за постачання гарячої води, 7626,26 грн. 3% річних та інфляційну складову боргу та 1762,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адіністрації) «Київтеплоенерго».

В обґрунтування вимог посилався на те, що судом першої інстанції ухвалено рішення без дослідження доказів, на підставі яких позивач намагається обґрунтувати свої вимоги, а саме: договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, який би містив всі істотні умови договору та який би відповідав Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенню, затверджених Постановою КМУ від 21 липня2005 року №630.

Вказував, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що позивач не надав доказів надання йому чітко сформульованої оферти на укладення договору із зазначенням строків на прийняття або відмови від прийняття оферти, часу, з якого виникають договірні відносини, та строку дії договору та доказів прийняття ним від позивача належним чином оформленої оферти.

Зауважував, що позивач не надав розрахунків, підтверджених показаннями квартирних засобів обліку споживача, як того вимагають положення абзацу другого пункту 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенню, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630.

Вважає, що застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин вимог ст.625 ЦК України щодо санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання з огляду на відсутність договірних правовідносин між сторонами є безпідставним.

На адресу Київського апеляційного суду від позивача КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адіністрації) «Київтеплоенерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , в якому останній посилався на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, просив рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував на те, що ОСОБА_1 не в повному обсязі сплачує кошти за надані послугиз центрального опалення та постачання гарячої води, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 мешкає в квартиріАДРЕСА_1 , є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячої води, які надає позивач.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав розрахунок заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, згідно якого відповідач має заборгованість перед КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адіністрації) «Київтеплоенерго» за період з 01 липня 2015 року по 01 січня 2018 року за отримані послуги з: центрального опалення в сумі 11857,54 грн., за послуги з постачання гарячої води в сумі 29336,11 грн.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 вказував на те, що він проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 зі своїми трьома неповнолітніми дітьми. Зазначав, що після скасування у 2014 році пільг для багатодітних сімей по сплаті житлово-комунальних послуг він припинив сплату за централізоване опалення та постачання гарячої води.

Також відповідач у суді першої інстанції посилався на те, що гарячою водою він не користується, оскільки у його квартирі встановлено бойлер.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила).

Вказані Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги).

Частиною ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні хододною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством.

Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з ст.ст.19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 33 Правил передбачено що споживач зобов`язаний вчасно, у встановлений термін, оплачувати надані послуги.

Відповідно до ч.7 ст.26 вищевказаного Закону договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до п.8 Правил послуги надаються споживачу згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно ч.2 ст 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Положеннями ч.2 ст.642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», а також в газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року №111 (4511) було опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, розроблені для фізичних осіб, що є власниками/квартиронаймачами у багатоквартирному житловому будинку

Вказані договори були складені на підставі типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 та є договорами приєднання, а отже такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Наявність відносин між сторонами, отже і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач отримує послуги та має здійснювати оплату виставлених рахунків.

ПАТ «Київенерго» було визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01 липня 2014 року.

В подальшому його правонаступником стало КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Відповідно до п.11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення , постачання холодної та гарячої води і водовідведення у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирних будинках, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку , споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менше як двох мешканців будинку.

Згідно з п.14 Постанови показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів. Показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця.

Пунктом 20 Постанови встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу

Пунктом 21 Правилвизначено, що у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії, плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання абз. 2 п. 21 з централізованого опалення з розрахунку за 1 кв.м опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.

Встановивши, що відповідач є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, які надає КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та те, що ОСОБА_1 не проводилась повна оплата спожитих послуг (за централізоване опалення та за централізоване постачання гарячої води), суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за надані послуги з центрального опалення в сумі 11857,54 грн. та за послуги з постачання гарячої води в сумі 29336,11 грн. за період з 01 липня 2015 року по 01 січня 2018 року.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, зокрема, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - вимагати сплату грошей за надані послуги.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних з відповідача як боржника, який прострочив виконання зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг є законним і обґрунтованим.

Посилання апелянта на відсутність укладеного між ним та позивачем договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, який би містив всі істотні умови договору та який би відповідав Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенню, затверджених Постановою КМУ від 21 липня2005 року №630, колегія суддів відхиляє, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

При цьому відповідач не надав суду доказів того, що він звертався до позивача із вимогою про укладення договору про постачання житлово-комунальних послуг та йому було безпідставно відмовлено, або з вимогою про відключення вказаної квартири від централізованої мережі опалення до компетентного органу.

Крім того, ОСОБА_1 зазначаючи, що він гарячою водою не користується, оскільки у його квартирі встановлено бойлер, не надав доказів на підтвердження своїх заперечень згідно з ст.81 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо невірного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції вірно застосовані норми матеріального права та колегією суддів не встановлено порушення норм процесуального права.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: