У Х В А Л А

5 лютого 2019 року

м. Київ

справа №201/17311/17

провадження № 61-2497ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В.М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Університету митної справи та фінансів про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

26 січня 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Дніпровським апеляційним судом ухвалено постанову 18 грудня 2018 року, тому останній день строку на касаційне оскарження рішення апеляційного суду припадав на 17 січня 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи те, що скаргу подано 26 січня 2018 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження і заявник не ставить питання про поновлення пропущеного строку та не надає доказів на підтвердження причин такого пропуску, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення у порушення пунктів 2, 3 частини другої та пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України особою, яка подає касаційну скаргу не зазначено: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта заявниці та не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, згідно з пунктом 7 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду скаржник має сплатити судовий збір в розмірі 200 відсотків скарги, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 цього Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення позивачем було заявлено до суду крім пов'язаних вимог про поновлення на роботі, 2 вимоги майнового характеру, які не підпадають під дію положень статті 5 Закону «Про судовий збір» та обкладаються судовим збором.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на час подання позову, за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено, що з 1 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600 гривень.

З вимог майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, яка не підпадають під дію пільгових згідно зі статтею 5 Закону України «Про судовий збір», заявник судовий збір не сплатив.

Відповідно до пунктів 1, 10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, а у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог - загальною сумою цих вимог.

Таким чином, з урахуванням положень пункту у частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги необхідно доплатити суму судового збору з розрахунку суми, яку заявник просить стягнути. При цьому, оскільки зі змісту оскаржуваних судових рішень неможливо встановити загальну ціну позову, заявник має сплатити судовий збір, визначивши його розмір відповідно до вищезазначеної норми закону, або надати суду копію позовної заяви з розрахунком сум середнього заробітку та моральної шкоди.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору у встановленому чинним законодавством порядку та розмірі необхідно надати суду відповідний документ.

Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко