ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-о-91/2011-ц Головуючий в І інстанції Калімбет Л.І.
Номер провадження 22ц - 819/105/2019 Доповідач: Бугрик В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Бугрика В.В.,

Суддів: Базіль Л.В.,

Склярської І.В.,

секретаря Давиденко І.О.

за участі прокурора Хамідової І.Ф.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області у складі судді Калімбета Л.І. від 27 липня 2011 року за заявою Прокурора Генічеського району в інтересах держави в особі Чонгарської сільської ради про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з вказаною заявою про визнання спадщини відумерлою, мотивуючи тим, що проведеною прокуратурою району перевіркою встановлено, що у ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, що проживала на території Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області. ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 7,69 гектарів на території Чонгарської сільської ради. Спадщину померлої громадянки ніхто не приймав. У померлої ОСОБА_3 спадкоємці на території сільської ради не проживають, а померла постійно до дня смерті проживала сама за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з викладеним просить суд визнати спадщину ОСОБА_3, яка померла у ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відумерлою, та визнати майно, що належало ОСОБА_3 на час смерті, у тому числі земельну ділянку (пай) площею 7,69 гектарів, вартістю 52 118 (п'ятдесят дві тисячі сто вісімнадцять) грн. 75 коп. власністю територіальної громади Чонгарської сільської ради Генічеського району.

Рішенням суду заяву прокурора задоволено. Визнано спадщину ОСОБА_3, яка померла у ІНФОРМАЦІЯ_2 року - відумерлою. Визнано майно, що належало ОСОБА_3 на час смерті, у тому числі земельну ділянку (пай) площею 7,69 гектарів, вартістю 52118 (п'ятдесят дві тисячі сто вісімнадцять) грн. 75 коп. - власністю територіальної громади Чонгарської сільської ради Генічеського району.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким в задоволенні заяви прокурора відмовити, посилаючись на те, що на момент смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, разом з нею проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 її чоловік ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4 помер. Спадок після його смерті прийняла ОСОБА_2. 11.05.2018 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого, спадщина, складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КПСП «Чонгар», розташованого на території Чоргарскої сільської ради, розміром 7,69 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належному померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 10 січня 1997 року Генічеською райдержадміністрацією Херсонською області та зареєстрованого 20 червня 1999 року у Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 219, що належало ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадкоємцем якої був її чоловік ОСОБА_4, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

У процесі отримання згоди на розробку технічної документації для виділення земельної частки в натурі ОСОБА_2 стало відомо, що земельна частка посвідчена сертифікатом НОМЕР_1 рішенням суду визнано відумерлою. Наявність зазначеного рішення перешкоджає ОСОБА_2 реалізувати своє право на виділення земельної ділянки.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. За п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом встановлено, у ІНФОРМАЦІЯ_2 року (актовий запис про смерть № 18 від ІНФОРМАЦІЯ_2), померла ОСОБА_3, що проживала на території Чонгарської сільської ради Генічеського району Херсонської області, що підтверджено копією повідомлення державного нотаріуса від 23 червня 2011 р. № 1173/0116 та довідкою Чонгарської сільської ради від 23.05.2011 р. № 107/172 .

Згідно сертифікату на право на земельну частку № НОМЕР_1 від 20.06.1999 р., ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 7,69 гектарів на території Чонгарської сільської ради. Відповідно довідки завідуючого Генічеською державною нотаріальною конторою від 23 червня 2011 р. № 1173/0116, (за місцем відкриття спадщини).

Задовольняючи заяву прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ОСОБА_3 у встановлений законом строк спадщину ніхто не прийняв, спадкова справа не заводилась, а тому наявні передбачені законом підстави для визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначила, що на момент смерті ОСОБА_3 з нею проживав її чоловік ОСОБА_4 який прийняв спадщину, але не оформив своїх прав на майно після прийняття спадщини. Наведе свідчить про те, що ОСОБА_4 є спадкоємцем ОСОБА_3, оскільки міг прийняти спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном.

У судовому засіданні апеляційним судом, відповідно да наданих Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану копій запису акту про шлюб № 17 від 04 вересня 1951 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5, копії актового запису про смерть № 38 від 16 жовтня 2009 року про смерть ОСОБА_4, копії актового запису про смерть № 18 від 31 березня 2003 року, а також відповідно до рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 18.07.2012 р. встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємицею ОСОБА_4, який фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_3.

Оскільки наявність оскаржуваного рішення перешкоджає ОСОБА_2 реалізувати своє право на виділення земельної ділянки в натурі, вона звернулась з апеляційною скаргою про скасування зазначеного рішення суду.

Апеляційний суд також зазначає, що приймаючи рішення від 27.11.2011 р., Генічеський районний суд застосував норми ЦК України 2004 року. Спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Отже на час відкриття спадщини діяв Цивільний кодекс УРСР.

Згідно з ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину: коли він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; коли він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УСРС, у тому числі щодо прийняття спадщини, коло спадкоємців за законом.

Чоловік ОСОБА_5, ОСОБА_4 вступив у фактичне управління і володіння спадковим майном, він проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем на момент її смерті за адресою АДРЕСА_1

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з відмовою у задоволенні заяви прокурора Генічеського району в інтересах держави в особі Чонгарської сільської ради про визнання спадщини відумерлою.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 27 липня 2011 року по даній справі скасувати, прийняти нову постанову.

У задоволенні заяви прокурора Генічеського району Херсонської області в інтересах держави в особі Чонгарської сільської ради про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Склярська