Справа № 409/1340/18
Провадження № 22-ц/810/417/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Назарової М.В.,

суддів Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження,

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на заочне рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 03 квітня 2019 року , ухваленого Білокуракинським районним судом у складі: судді Максименко О.Ю. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 786 від 08.05.2013 року,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі - Банк) звернулося із вказаним позовом до суду, який мотивувало тим, що між позивачем та ОСОБА_1 (далі Відповідач -1, Позичальник, Боржник) був укладений Договір про іпотечний кредит № 786 від 08.05.2013 року (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого банк був зобов`язаний надати грошові кошти в розмірі 210 000,00 грн., а позичальник - повернути вказану суму та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 16 % річних за користування кредитом та інші платежі у порядку, на умовах, визначених цим договором. Кредит надавався готівкою одноразово строком на 180 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 08.05.2028 року на придбання майнових прав на об`єкт нерухомості.

Згідно кредитного договору позичальник зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за кредитним договором: повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором.

З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 , 08.05.2013 року між позивачем, відповідачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 1, а також 08.05.2013 року між позивачем, відповідачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_3 і ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 2.

За вказаними договорами поруки поручителі зобов`язалися у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу).

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 07.06.2018 року за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 384916,91 грн., яка складається з: 194660,18 грн. - борг за кредитом, з якого борг по кредиту строковий - 139 999,80 грн., борг по кредиту прострочений - 54660,38 грн.; 123 545,44 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 р. по 07.06.2018 р.; 17861,56 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати кредиту з листопада 2014 р. по травень 2018 р.; 38858,93 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з серпня 2014 р. по травень 2018 р.; 3120,67 грн. - три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 01.07.2014 року по 07.06.2018 року; 6870,13 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.07.2014 року по 07.06.2018 року.

У зв`язку з порушенням позичальником кредитного договору в частині своєчасної сплати основної суми кредиту та процентів за користування кредитом направлено вимогу про повернення кредиту та з попередженнями про захист прав та інтересів позивача в судовому порядку: відповідачу ОСОБА_2 - лист-вимога від 10.01.2018 року № 110.20-13/172/2390/2018-12/вих про усунення порушень за кредитним договором, Відповідачу ОСОБА_3 - лист-вимога про усунення порушень від 10.01.2018 року № 110.20-13/173/2391/2018-12/вих, Відповідачу ОСОБА_4 - лист-вимога про усунення порушень від 10.01.2018 року № 110.20-13/174/2392/2018-12/вих, які було направлено відповідачам поштою.

Керуючись ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умовами кредитного договору (п. 3.9.2) у зв`язку із порушенням Позичальником Кредитного договору в частині своєчасної сплати чергової частини позики, позивач вимагає дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, а також передбачених ст. 625 ЦК України інфляційних втрат Банку та трьох процентів річних за прострочення сплати кредиту, відсотків шляхом стягнення з відповідачів як солідарних боржників вказаної суми заборгованості 384 916,91 грн. та судових витрат у сумі 5773,75 грн.

Заочним рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 03 квітня 2019 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задоволено частково.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" заборгованість за договором про іпотечний кредит № 786 від 08.05.2013 року станом на 07.06.2018 року у розмірі 371434,71 грн., яка складається з: 194660,18 грн. - борг за кредитом; 110063,24 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 р. по 10.01.2018 р.; 17861,56 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати кредиту з листопада 2014 р. по травень 2018 р.; 38858,93 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з серпня 2014 року по травень 2018 року; 3120,67 грн. - три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 01.07.2014 року по 07.06.2018 року; 6870,13 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.07.2014 року по 07.06.2018 року

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" заборгованість за договором про іпотечний кредит № 786 від 08.05.2013 року станом на 07.06.2018 року у розмірі 371434,71 грн., яка складається з: 194660,18 грн. - борг за кредитом; 110063,24 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 р. по 10.01.2018 р.; 17861,56 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати кредиту з листопада 2014 р. по травень 2018 р.; 38858,93 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з серпня 2014 р. по травень 2018 р.; 3120,67 грн. - три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 01.07.2014 р. по 07.06.2018 р.; 6870,13 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.07.2014 року по 07.06.2018 року.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5571 грн. 67 коп.

Відмовлено в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за договором про іпотечний кредит № 786 від 08.05.2013 року за відсотками за користування кредитом за період з 10.01.2018 року. по 07.06.2018 року в розмірі 13482,20 грн.

Відмовлено в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за договором про іпотечний кредит № 786 від 08.05.2013 року за відсотками за користування кредитом за період з 10.01.2018 року по 07.06.2018 року в розмірі 13482,20 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 10.01.2018 року по 07.06.2018 року, Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій вважає оскаржуване рішення постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним з`ясуванням обставин по справі, оскільки відповідно до п. 3.9.2 Кредитного договору сторони передбачили виконання вимоги банку щодо дострокового повернення кредиту протягом 60 календарних днів з дати одержання такої вимоги від Банку, і оскільки відповідачами вимога Банку не отримана і досудове врегулювання не відбулося, то Банк скористався своїм правом вибору способу захисту та звернувся до суду із позовом, що узгоджується із правовим висновком про застосування відповідних норм права у Постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі № 607/122/15-ц.

Тому просить скасувати частково рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 10.01.2018 року по 07.06.2018 року в розмірі 13482,20 грн. та в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 10.01.2018 року по 07.06.2018 року в розмірі 13482,20 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити в повному обсязі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2019 року визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Назарову М.В. склад колегії суддів - Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,

Апеляційне провадження по справі було відкрито 15 травня 2019 року, ухвалою суду від 24 травня 2019 року справу призначено до апеляційного розгляду на 18 червня 2019 року об 11-й. 18 червня 2019 року судовий розгляд відкладено на 25 липня 2019 року у зв`язку з перебуванням у відрядженні судді Кострицького В.В. 25 липня 2019 року судовий розгляд відкладено на 13 серпня 2019 року у зв`язку з відсутністю даних про належне повідомлення відповідачів. 13 серпня 2019 року судовий розгляд відкладено у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Кострицького В.В. та Карташова О.Ю.

В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк», повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився.

Відповідачі ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у визначеному законом порядку, який передбачено ст. 1-1 закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Наведене відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У третьому абзаці пункту 15 названої постанови Пленуму зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Предметом апеляційного перегляду справи є рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 10.01.2018 року по 07.06.2018 року.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено та ніким не оспорюється, що між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит№786 від 908 травня 2013 року (далі - Договір, Кредитний Договір).

Згідно з п.2.2-2.4, 3.2 Договору Банк зобов`язався надати Позичальнику на умовах договору грошові кошти в сумі 210 000 грн., а позичальник зобов`язався прийняти належним чином, використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом зі сплатою 16% річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором; кредит надавався готівкою одноразово строком на 180 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 08.05.2028 року на придбання майнових прав на об`єкт нерухомості; відповідно до п. 3.3.3 Кредитного договору позичальник зобов`язався щомісяця, не пізніше останнього робочого дня місяця, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1173,18 грн., сплачувати нараховані банком проценти на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань; при розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день користування кредитом (а.с. 9-19).

Відповідно до ст. 546 ЦК України в якості забезпечення виконання позичальником ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 (далі - Відповідач - 2, Поручитель) був укладений договір поруки № 1, а також 08.05.2013 року між позивачем, відповідачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_3 (далі - Відповідач - 3, Поручитель) і ОСОБА_4 (далі - Відповідач-4, Поручитель) був укладений договір поруки № 2 (а.с. 38-42, 43-47).

Відповідно до п.п. 1, 2.1 цих договорів поруки поручителі кожен зобов`язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником своїх зобов`язань за договором про іпотечний кредит № 786 від 08 травня 2013 року, у тому числі того, що виникне відповідно до умов Кредитного договору та додаткових договорів до нього.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав.

У зв`язку з порушенням позичальником Кредитного договору в частині своєчасної сплати основної суму кредиту та процентів за користування кредитом згідно наданих позивачем розрахунків утворилася заборгованість у розмірі 384 916,91 грн., яка складається з: 194660,18 грн. - борг за кредитом, з якого борг по кредиту строковий - 139 999,80 грн., борг по кредиту прострочений - 54660,38 грн.; 123545,44 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 р. по 07.06.2018 р.; 17861,56 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати кредиту з листопада 2014 р. по травень 2018 р.; 38858,93 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з серпня 2014 р. по травень 2018 р.; 3120,67 грн. - три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 01.07.2014 року по 07.06.2018 року; 6870,13 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.07.2014 року по 07.06.2018 року (а.с. 6-8).

Також позивачем на підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог надано відомості про направлення Банком поштою вимог про повернення кредиту та з попередженнями про захист прав та інтересів позивача в судовому порядку: відповідачу ОСОБА_2 - лист-вимога від 10.01.2018 року № 110.20-13/172/2390/2018-12/вих про усунення порушень за кредитним договором, Відповідачу ОСОБА_3 - лист-вимога про усунення порушень від 10.01.2018 року № 110.20-13/173/2391/2018-12/вих, Відповідачу ОСОБА_4 - лист-вимога про усунення порушень від 10.01.2018 року № 110.20-13/174/2392/2018-12/вих., Відповідачу ОСОБА_1 - лист-вимога від 10.01.2018 року № 110.20-13/171/2389/2018-12/вих (а.с. 51-52, 53-54, 55-56, 57-58).

Вказані вимоги були направлені поштою та залишені на поштовому відділенні для отримання відповідачами відповідно до рекомендацій УДППЗ «Укрпошта», викладених на веб-сайт УДППЗ «Укрпошта» у рубриці «Новини Сходу», в зв`язку з тим, що останнє відоме місце проживання відповідачів є м. Луганськ.

Відмовляючи у задоволенні позову Банку в оскаржуваній частині про стягнення заборгованості з Відповідачів за процентами за користування кредитом за період з 10.01.2018 року по 07.06.2018 року в розмірі 13482,20 грн., суд виходив з того, що оскільки 10.01.2018 року позивачем було прийнято рішення про дострокове повернення кредиту та направлено відповідачам вимоги про дострокове повернення кредиту за Договором по іпотечний кредит № 786 від 08.05.2013 р., позивач не мав права нараховувати відповідачеві відсотки за кредитним договором № 786 після 10 січня 2018 року.

Переглядаючи справу за доводами апеляційної скарги в оскаржуваній частині про відмову у задоволенні позову про стягнення відсотків за користування кредитом за період з 10.01.2018 року по 07.06.2018 року, колегія суддів вважає, що ці висновки суду не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи з огляду на таке.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.

Аналіз змісту статей 1054, 1050 і 559 ЦК України свідчить, що у разі, якщо кредитор за кредитним договором, у якому згідно із його умовами позичальник зобов`язаний щомісячно повертати кредит рівними частинами відповідно до умов кредитного договору, щомісяця сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також сплатити неустойку (пеню, штраф) за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним, змінив строк виконання основного зобов`язання (дострокове виконання основного зобов`язання), направивши повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту. Відповідний строк для пред`явлення вимоги як до боржника, так і поручителів обчислюється з наступного дня, зазначеного кредитором у повідомленні (вимозі) про дострокове повернення кредиту як дата дострокового добровільного повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів, або після закінчення терміну, визначеного кредитором у повідомленні (вимозі) для його дострокового добровільного повернення.

Повідомлення (вимога) про дострокове повернення кредиту, яка направляється позичальнику та/або поручителю є формою досудового вирішення спору між контрагентами та вимогою сторони, права або законні інтереси якої порушено, про добровільне/безпосереднє врегулювання спору, вказує на зміну строку виконання основного зобов`язання й встановлює обов`язок кредитора пред`явити позов до боржника протягом трьох років, якщо інше не визначено кредитним договором (статті 257, 259 ЦК України).

За змістом статей 526, 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок відповідно до умов договору, тобто, як особа, яка порушила права або законні інтереси іншого суб`єкта - кредитора, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи звернення до суду із відповідним позовом.

Враховуючи, що вимоги кредитора та взяті позичальником зобов`язання за кредитним договором в добровільному порядку не виконані на час ухвалення судом рішення, а також частину другу статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Тому непред`явлення повідомлення (вимоги) про дострокове виконання зобов`язання з повернення кредиту, чи в разі її направлення: до встановленої дати дострокового добровільного повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів, або до закінчення терміну, визначеного кредитором у повідомленні (вимозі) для його дострокового добровільного повернення, саме по собі не є необхідною умовою подальшого задоволення позову.

Таким чином, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання цих спорів. Ненаправлення такого повідомлення кредитором не може свідчити про відсутність порушення його прав, а як наслідок, кредитор може вимагати їх захисту через суд - виконати боржником обов`язок з дострокового повернення кредиту.

Про належність виключно позивачу права вибору позивачем способу захисту, передбаченого законом або договором зроблено правовий висновок в постанові Верховного Суду від Саме таких висновків про застосування відповідних норм права дійшла Велика Палата Верховного Суду України у Постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц.

Право на судовий захист не позбавляє суб`єктів правовідносин можливості досудового врегулювання спорів. Це може бути передбачено цивільно-правовим договором, коли суб`єкти правовідносин добровільно обирають спосіб захисту їхніх прав.

Таким чином, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи із власних інтересів, його використовує.

Лише встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

Тому слушним є довід апеляційної скарги, що оскільки всі можливі здійснені банком заходи щодо повідомлення Позичальника про дострокове повернення кредиту не дали результату внаслідок загальновідомої ситуації на сході України, позичальник не отримав вимогу та фактично не знав про її наявність, що унеможливлює застосування вимог п. 3.9.2.Кредитного договору протягом шестидесяти календарних днів з дати одержання такої вимоги від Банку, і фактично досудове врегулювання спору проведено не було, то Банк шляхом звернення до суду із позовом реалізував своє право на судовий захист на власний розсуд, оскільки право вибору передбаченого законом або договором способу захисту належить виключно позивачу.

Натомість суд, виходячи лише із наявності рішення Банку від 10.01.2018 року про дострокове повернення кредиту, не взяв до уваги погоджене сторонами у п. 3.9.2 Кредитного договору як право вимагати дострокового повернення кредиту у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань за Договором, так і особливий порядок такого виконання - протягом шестидесяти календарних днів з дня одержання такої вимоги банку.

Оскільки визначальним для застосування вказаного пункту є саме дата одержання вказаної вимоги банку, то колегія суддів зауважує, що суду не надано належних доказів, які б підтверджували як факт направлення позивачем вимоги про дострокове повернення кредиту за Кредитним договором, так і її отримання відповідачем ОСОБА_1 у порядку та на умовах, передбачених п. 3.9.2 вказаного договору.

Надані позивачем до позовної заяви повідомлення про вручення поштового відправлення не є достовірними та достатніми доказами, підтверджуючими направлення вимоги про дострокове повернення кредиту відповідачам, оскільки в повідомленні поштова адреса Відповідача-1 зазначена: АДРЕСА_1 , тобто адреса поштового відділення.

Посилання позивача щодо направлення поштою вимоги відповідачам про дострокове повернення кредиту за кредитним договором відповідно до рекомендацій УДППЗ «Укрпошта», викладених на веб-сайті УДППЗ «Укрпошта» у рубриці «Новини Сходу», за допомогою виду поштового відправлення «до запитання» колегія суддів не приймає до уваги, оскільки умовами договору передбачено інший порядок направлення вимоги, а нормами чинного законодавства в цих правовідносинах не надано права банкам чи будь-яким іншим особам повідомляти осіб, які зареєстровані на тимчасово окупованій території, у вказаний позивачем спосіб.

В даному випадку для застосування вимог частини 2 статті 1050 ЦК України до правовідносин сторін та п. 3.9.1 Договору про іпотечний кредит, яким передбачено право Банку вимагати від Позичальника при виникненні простроченої заборгованості за Кредитом більше ніж на три календарних місяці дострокового повернення Кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнення заборгованості за цим Договором в примусовому порядку, є наявність простроченої заборгованості більш ніж на три місяці і звернення Банку до суду із теперішнім позовом у липні 2018 року.

Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд під час прийняття оскаржуваного рішення припустився неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального права.

Наведене відповідно до вимог п. п. 1 та 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення в оскаржуваній частині про відмову у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 786 від 08.05.2013 року за відсотками за користування кредитом за період з 10.01.2018 року по 07.06.2018 року в розмірі 13482,20 грн.

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, солідарне стягнення судового збору законом не передбачене, на що суд не звернув увагу та помилково стягнув судовий збір з відповідачів солідарно, що є підставою для скасування рішення в частині розподілу судових витрат на підставі частини 4 статті 367 ЦПК України.

Оскільки позов задоволено повністю, то з Відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь позивача належить до стягнення судовий збір за подання позову у розмірі 5773,75 грн. та у розмірі 8660,63 грн. за подання апеляційної скарги, яка задовольняється також.

Таким чином, з кожного з відповідачів на користь позивача належить до стягнення сума судового збору 5773,75+8660,63 = 14434,38 : 4 = 3608,60 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити.

Заочне рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 03 квітня 2019 року у частині відмови у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за договором про іпотечний кредит № 786 від 08.05.2013 року за відсотками за користування кредитом за період з 10.01.2018 року по 07.06.2018 року в розмірі 13482,20 грн., про відмову у задоволенні позову про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за договором про іпотечний кредит № 786 від 08.05.2013 року за відсотками за користування кредитом за період з 10.01.2018 року по 07.06.2018 року в розмірі 13482,20 грн. та в частині стягнення судових витрат скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" (Луганська область м. Сєвєродонецьк вул. Енергетиків буд. 36, , р/р НОМЕР_4 в філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 304665) заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 10.01.2018 року по 07.06.2018 року в розмірі 13482,20 грн.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 )та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 )на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" (Луганська область м. Сєвєродонецьк вул. Енергетиків буд. 36, , р/р НОМЕР_4 в філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 304665) заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 10.01.2018 року по 07.06.2018 року в розмірі 13482,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" (Луганська область м. Сєвєродонецьк вул. Енергетиків буд. 36, , р/р НОМЕР_4 в філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 304665) судовий збір по 3608,60 грн. з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 09 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді: