Справа № 336/6375/18
Провадження № 2/336/620/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Марко Я.Р., за участю секретаря судового засідання Палубінської К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в режимі відеоконференції з Державною установою «Камянська виправна колонія № 101» цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дати подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 06.09.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого в них 25.04.2016 року народився син ОСОБА_3.

Як зазначає позивач, малолітня дитини мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, інформацією про наявність чи відсутність у відповідача інших утриманців вона не володіє.

Відповідно до частини 4 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Суд наголошує на тій обставині, що обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до статей 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 04.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області (а.с.3)

Від даного шлюбу сторони по справі мають спільну дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 05.05.2016 року Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, серія І-ЖС № 310667, актовий запис № 456 (а.с.4).

Дитина мешкає з позивачем та знаходяться на її матеріальному утриманні, що не спростовано відповідачем.

Відповідно до листа Державної установи «Камянська виправна колонія № 101» від 10.12.2018 року (а.с.13), наданого на запит суду, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 відбуває покарання у Державній установі «Камянська виправна колонія № 101» за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2017 року за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, кінець строку: 01.10.2020 року.

За твердженням позивача, що не спростовано відповідачем, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Позивач просить суд стягнути на її користь на утримання малолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу)відповідача, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісяця.

Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоровя, на користь інших осіб він аліментів не сплачує.

Доказів на спростування цих висновків суду не надано.

При визначенні розміру аліментів з відповідача на утримання малолітнього сина, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відповідача,те, що відповідач не заперечує проти позовних вимог, відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України, частиною 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини пред'явлено 19.10.2018 року (а.с.1).

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини, починаючи з дня звернення, а саме з 19.10.2018 року.

За приписами статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись статтями 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 Олександрівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ур. м. Львів, ідентифікаційний номер не встановлено, місце перебування:Державна установа «Камянська виправна колонія № 101», адреса: Запорізька область, Вільнянський район, смт. Камяне, вул. Зелена на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ур. м. Запоріжжя, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Івана Мейлуса, буд. 57А, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви 19.10.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ур. м. Львів, ідентифікаційний номер не встановлено, який відбуває покарання у Державній установі «Камянська виправна колонія № 101», адреса: Запорізька область, Вільнянський район, смт. Камяне, вул. Зелена, судовий збір в сумі 704 грн. 00 коп. в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення в межах стягнення суми аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне рішення суду складено 06.02.2019 року.

Cуддя Я.Р.Марко