Дата документу 16.09.2019 Справа № 554/9737/18
Провадження № 2/554/858/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кучеренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Керамік», про визнання права власності на жиле приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2018 р. позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохали суд визнати за ними право спільної сумісної власності на житлове приміщення, а саме квартиру № 5 загальною площею 32 кв.м. , що складається з: 1-а кімнати (3 ) площею 10.1 кв .м. ; 2-а кімнати (4 ) площею 14.5 кв.м; тамбуру (1) площею 2.1 кв.м. та сіней (2) площею 5.3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову позивачами зазначено, що вони були правомірно на підставі ордеру вселені у вказану квартиру, де і проживають наразі, сплачують за проживання комунальні послуги. Вказане житлове приміщення було надане ПАТ «Керамік» за заявою ОСОБА_2 у користування. ПАТ «Керамік» перебуває у стані припинення; будинок не переданий на баланс Полтавської міської ради; ПАТ «Керамік» не має органу приватизації. Вказані обставини перешкоджають позивачам у здійсненні ними свого права на приватизацію житла відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04.12.2018 року відкрито загальне позовне провадження з викликом всіх учасників справи.

Відповідно до заяви представника Публічного акціонерного товариства «Керамік» А.Г. Дуленко від 15.01.2019 року, останнім повідомлено, що житловий будинок, у якому знаходиться квартира позивачів дійсно перебуває на балансі ПАТ «Керамік», яке знаходиться в процесі припинення; підприємство органу приватизації не має; з об`єктивних (технічних) причин вказаний булинок не можливо передати на баланс міської ради, через що мешканці будинку не мають можливості використати своє право на приватизацію житла. Позивачі на законних підставах з 2003 року проживають у вказаній квартирі. Підприємство при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04.02.2019 року підготовче провадження продовжено на тридцять днів.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21.03.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивачі у спільній заяві від 18.07.2019 року прохали розглядати справу за їх відсутності, прохали позовні вимоги задовольнити.

Адвокат Лук`яненко С.Л. 16.09.2019 року в інтересах позивачів надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник Публічного акціонерного товариства «Керамік» А.Г. Дуленко прохав розглядати справу за його відсутності, покладається на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, письмові заяви сторін по суті справи, зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне.

Згідно із заявою ОСОБА_2 від 21.08.2003 року, адресованою директору ОАО «Керамік», поставлено вимогу про надання дозволу на переселення сім`ї ОСОБА_2 з гуртожитку АДРЕСА_2 в барак за адресою АДРЕСА_1 ( а.с. 13).

Судом встановлено, що на підставі ордеру № 5, виданого ОСОБА_2 Публічним акціонерним товариством «Керамік» 14.06.2013 року на підставі протоколу № 2 від 12.06.2013 року, ОСОБА_2 та членам його сім`ї: дружині ОСОБА_1 та сину ОСОБА_3 надано право на проживання у будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Згідно із заявою ОСОБА_2 від 14.06.2013 року відповідно до резолюції ПАТ «Керамік», скріпленою печаткою, надано дозвіл на реєстрацію ОСОБА_2 та членів його сім`ї, дружини ОСОБА_1 та сина ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Згідно з довідкою ліквідатора ПАТ «Керамік» від 14-04/14 від 14.08.2014 року, виданою ОСОБА_2 , вбачається, що він та його сім`я у складі дружини ОСОБА_1 та сина ОСОБА_3 дійсно проживають у АДРЕСА_1 , в окремій кімнаті жилою площею 24 кв. м.; квартиронаймачі з 2003 року (а.с. 14).

Згідно з технічним паспортом на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , що виготовлений ПП «ПБТІ «Інвентаризатор» на замовлення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , вбачається що вказана квартира загальною площею загальною площею 32 кв.м. складається з: 1-а кімнати (3) площею 10.1 кв.м.; 2-а кімнати (4) площею 14.5 кв.м; тамбуру (1) площею 2.1 кв.м. та сіней (2) площею 5.3 кв.м. (а.с. 11-12).

Стороною позивача надано копію розрахункової книжки про сплату послуг за користування природним газом за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 17-19).

Згідно з Листом начальника управління житлово-комунального господарства від 29.11.2018 року № 01-06-01/13/3734, наданим на адвокатський запит адвоката Лук`яненка С.Л., вбачається, що житловий будинок адресою АДРЕСА_1 є житловим фондом підприємства-банкрута ПАТ «Керамік»; інформація щодо балансоутримувача та власника вказаного житлового будинку в управлінні відсутня; ліквідатором ПАТ «Керамік» призначений ОСОБА_4 (а.с. 38).

Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності, приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад.

Правовідносини у сфері приватизації житлового фонду регулюються Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 369 (далі Положення), Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Згідно зі ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Згідно зі ст. ст. 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Відповідно до п. 6 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» незалежно від розміру загальної площі безоплатно передаються у власність громадян займані ними однокімнатні квартири.

Пунктом 17 Положення про порядок приватизації (що діяло на момент правовідносин) передбачено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Відповідно до п. п. 10, 11 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом; спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до статті ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі ліквідації підприємства - банкрута, зобов`язаного згідно із законодавством передати територіальній громаді об`єкти житлового фонду, в тому числі гуртожитки, дитячі дошкільні заклади та об`єкти комунальної інфраструктури, арбітражний керуючий (ліквідатор) передає, а орган місцевого самоврядування приймає такі об`єкти без додаткових умов у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 9 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у разі банкрутства підприємств, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (у тому числі гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад.

Як встановлено судом вище, та обставина, що будинок не переданий на баланс міської ради, що не залежить від волі позивачів, унеможливлює приватизацію квартири останніми уповноваженими органами приватизації згідно з вимогами Цивільного Кодексу України та Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачі, за відсутності законодавчо встановлених заборон, позбавлені можливості реалізувати своє право на житло.

Отже, вимоги позивачів є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 9 Житлового кодексу України; ст. ст. 1, 3, 6, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 369; ст. ст. 3-5, 10-13, 76-81, 83, 89, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Керамік», про визнання права власності на жиле приміщення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на житлове приміщення, а саме квартиру № 5 загальною площею 32 кв.м. , що складається з: 1-а кімнати (3 ) площею 10.1 кв .м. ; 2-а кімнати (4 ) площею 14.5 кв.м; тамбуру (1) площею 2.1 кв.м. та сіней (2) площею 5.3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 24.11.2000 р., адреса АДРЕСА_1 ).

Позивач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 24.11.2000 р., адреса АДРЕСА_1 ).

Позивач - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 12.11.2007 року, адреса АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Керамік» (Код , адреса 36008 м. Полтава, вул. Кагамлика, буд. 37).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Материнко