Дата документу 06.02.2019 Справа № 330/537/17
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 330/537/17Головуючий у 1-й інстанції Федорець С.В.
Пр. № 22-ц/807/515/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

за участі секретаря Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства «Агростар - 2010» на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року у справі за позовом керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави до Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, правонаступником прав та обов'язків якої є Якимівська селищна рада Якимівського району Запорізької області, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення Давидівської сільської ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, витребування та повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року Мелітопольська місцева прокуратура Запорізької області в особі її керівника в інтересах держави звернулась до суду із вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с. 3-15), в якому просила:

- визнати недійсним та скасувати рішення Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області від 14 квітня 2011 року №7/1 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі в довгострокову оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства ОСОБА_3 ",

- визнати незаконним та скасувати рішення Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області від 10 лютого 2014 року №18/1 "Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства та передачі її в оренду",

- визнати недійсним договір від 25.02.2014 року оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 54,5539 га, розташованої у с. Давидівка Якимівського району Запорізької області, укладений між Давидівською сільською радою Якимівського району Запорізької області та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), зареєстрований 20.03.2014 року за №5111430,

- зобов`язати ОСОБА_3 повернути територіальній громаді с. Давидівка Якимівського району Запорізької області в особі Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, земельну ділянку площею 54,5539 га, кадкастровий номер НОМЕР_2, яка розташована у с. Давидівка Якимівського району Запорізької області.

В обґрунтування свого позову прокуратура зазначала, що до Давидівської сільської ради 12.04.2011 надійшло звернення ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства площею 55 га, із земель запасу Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області. За результатами розгляду звернення ОСОБА_3 Давидівською сільською радою прийнято рішення від 14.04.2011 № 7/1, пунктом 1 якого ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 55 га для передачі її у довгострокову оренду із сільськогосподарських земель населених пунктів Давидівської сільської ради. Однак, прокурор зазначає, що можливість передачі земельних ділянок державної та комунальної форми власності для ведення фермерського господарства юридичним особам, тобто після створення громадянином фермерського господарства та його державної реєстрації відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство», без проведення земельних торгів діючим законодавством України не передбачена. Тобто, передача громадянину земельної ділянки для ведення фермерського господарства здійснюється без проведення земельних торгів (аукціону) тоді, коли земельна ділянка передається громадянину, який виявив бажання займатися фермерським господарством саме для створення фермерського господарства як юридичної особи та реєстрації його у встановленому законом порядку, а не для розширення вже існуючого фермерського господарства. Враховуючи викладене, на думку прокурора, рішення Давидівської сільської ради від 14.04.2011 № 7/1 суперечить вимогам чинного законодавства України та має бути скасоване. В подальшому до Давидівської сільської ради надійшло клопотання ОСОБА_3 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 54,5539 га в оренду для ведення фермерського господарства на території Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області та передачі її в оренду терміном на 20 років, за результатами розгляду якого сільською радою прийнято рішення від 10.02.2014 №18/1, пунктом 1 якого затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 54,5539 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для ведення фермерського господарства ОСОБА_3 за рахунок земель Давидівської сільської ради в межах с. Давидівка, пунктом 2 - передано в оренду ОСОБА_3 земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 54,5539 га, кадастровий номер НОМЕР_2, строком на 20 років. За думкою прокурора, вказане рішення прийнято з порушенням ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України, у зв'язку з чим підлягає скасуванню. На підставі рішень Давидівської сільської ради №7/1 від 14.04.2011 року та №18/1 від 10.02.2014 року між Давидівською сільською радою та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі від 25.02.2014, який 20.03.2014 зареєстрований державним реєстратором Реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області Біленьким А.П. за № 5111430. При цьому, як зазначає прокурор,згідно до інформації Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій област, орендна плата за вищевказану земельну ділянку сплачується фермерським господарством «Агростар-2010». Безпосередньо ОСОБА_3 орендну плату не сплачує. Таким чином, на думку прокурора, земельну ділянку площею 54,5539 га фактично використовує фермерське господарство «Агростар-2010», яке є юридичною особою. Крім того, прокурор зазначає, що договором оренди стронами визначено мінімально можливий за законодавством розмір орендної плати - 3% від нормативної грошової оцінки землі, у той час, як, в результаті проведення аукціону могло бути встановлено значно більший її розмір (до 12%, передбачених законодавством). Таким чином, на думку прокурора, у даному разі вбачається можливість недоотримання державою коштів за оренду землі, що є порушенням інтересів держави. З урахуванням того, що договір оренди землі від 25.02.2014 є похідним від незаконних рішень Давидівської сільської ради від 14.04.2011 № 7/1 та від 10.02.2014 № 18/1, останній підлягає визнанню судом недійсним із застосуванням наслідків недійсності правочину.

Ухвалою Якиміського районного суду Запорізької області від 17 березня 2017 року (т.с. 1 а.с. 56) провадження у цій справі за вищезазначеним позовом відкрито.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 31 травня 2017 року (т.с. 1 а.с. 69) апеляційну скаргу ОСОБА_3 на вищезазначену ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у цій справі визнано неподаною та повернуто заявникові.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року (т.с. 1 а.с. 119-122) позов керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави задоволено у повному обсязі.

Визнано незаконним та скасовано рішення Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області від 14 квітня 2011 року №7/1 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі в довгострокову оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства ОСОБА_3М.".

Визнано незаконним та скасовано рішення Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області від 10 лютого 2014 року №18/1 "Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства та передачі її в оренду".

Визнано недійсним договір від 25.02.2014 року оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 54,5539 га, розташованої у с. Давидівка Якимівського району Запорізької області, укладений між Давидівською сільською радою Якимівського району Запорізької області (, юридична адреса: вул. Радянська,27, с. Давидівка Якимівського району Запорізької області, 72563) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНННОМЕР_1, зареєстрований 20.03.2014 року за №5111430.

Зобов`язано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНННОМЕР_1, повернути територіальній громаді с. Давидівка Якимівського району Запорізької області в особі Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, земельну ділянку площею 54,5539 га, кадкастровий номер НОМЕР_2, яка розташована у с. Давидівка Якимівського району Запорізької області.

Стягнуто з Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області (, юридична адреса: вул. Радянська,27, с. Давидівка Якимівського району Запорізької області, 72563) на користь Прокуратури Запорізької області (юридична адреса: 69057 м. Запоріжжя вулиця Матросова,29-а, , розрахунковий рахунок №0271, код класифікації видатків бюджету 2800, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач прокуратура Запорізької області), кошти витрачені в 2017 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 3200,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНННОМЕР_1, на користь Прокуратури Запорізької області (юридична адреса: 69057 м. Запоріжжя вулиця Матросова,29-а, , розрахунковий рахунок №0271, код класифікації видатків бюджету 2800, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач прокуратура Запорізької області) кошти, витрачені в 2017 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 3200,00 грн.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 13 червня 2018 року (т.с. 1 а.с. 200- 207) апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року у цій справі залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року (т.с. 1 а.с. 237) касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року та рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 13 червня 2018 року у цій справі визнано неподаною та повернуто заявникові.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, Фермерське господарство «Агростар - 2010», як особа, що не приймала участі у справі, на підставі ст. 352 ЦПК України, у своїй апеляційній скарзі (т.с. 1 а.с. 228-229) просило рішення суду першої скасувати, провадження у цій справі закрити.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (т.с. 1 а.с. 234).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (т.с. 1 а.с. 244), справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 1 а.с. 246).

Прокуратурою подано апеляційному суду письмові пояснення у цій справі (т.с. 2 а.с. 4-19).

Інші учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У судовому засіданні 12 грудня 2018 року (т.с. 2 а.с. 27) апеляційним судом розпочато розгляд цієї справи: заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення всіх учасників цієї справи, що з'явились.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року (т.с. 2 а.с. 29) залучено до участі у цій справі Якимівську селищну раду Якимівського району Запорізької області в якості правонаступника відповідача Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області.

У зв'язку із чим, у розгляді цієї справи апеляційним судом оголошено перерву, надіслано копію вказаної ухвали апеляційного суду разом із копією апеляційної скарги ФГ «Агростар-2010» та судовою повісткою - повідомленням Якимівській селищній раді Якимівського району Запорізької області для відома (т.с. 2 а.с. 35-37), які остання отримала 18.12.2018 року (т.с. 2 а.с. 37).

Проте, Якимівська селищна рада Якимівського району Запорізької області не скористалась своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.

Ухвалою апеляційного суду від 03 січня 2019 року (т.с. 2 а.с. 41) в порядку ст. 359 ч. 4, 370 ч. 2 ЦПК України зупинено дію оскаржуємого рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року у цій справі.

У судове засідання 06 лютого 2019 року належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (т.с. 2 а.с. 43-47) всі учасники цієї справи, окрім представника ФГ «Агростар-2010» - Норочевського О.О. та прокурора Стешенка В.Є., не з'явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи, що не з'явились, і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представника ФГ «Агростар-2010» - Норочевського О.О. (т.с. 1 а.с. 240-243) та прокурора Стешенка В.Є.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ФГ «Агростар-2010» - Норочевського О.О. та прокурора Стешенка В.Є., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цієї справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ФГ «Агростар -2010» підлягає задоволенню з наступних підстав.

11 грудня 2018 року до апеляційного суду надійшли письмові пояснення прокурора (т.с. 2 а.с. 4-6), що забезпечує участь у апеляційному перегляді справи - прокурора відділу забезпечення представництва в суді Дядюшевої К.С. щодо доводів апеляційної скарги, які апеляційний суд розцінює фактично як відзив на скаргу. Прокурором вказується, що після отримання ОСОБА_3 в оренду земельної ділянки площею 54,5539 га для ведення фермерського господарства у порушення ст. 8 ЗУ «Про фермерське господарство» нового фермерського господарства, крім вже створеного та зареєстрованого у 2010 р. ФГ «Агростар-2010», не було створено і зареєстровано. Тому ФГ «Агростар -2010» не могло у законний спосіб набути прав землекористувача щодо цієї земельної ділянки. Вважає, що такі обставини саме свідчать про необґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо непідсудності цієї справи суду цивільної юрисдикції.

Цивільний процесуальний кодекс України у редакції, чинній на час розгляду справи у суді першої інстанцій, передбачав, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, з цивільних і земельних відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (ч.1 ст. 1, ст. 15 ЦПКУ).

Аналогічні положення закріплені у чинній на час перегляду справи апеляційним судом за апеляційною скаргою ОСОБА_3, а також на теперішній час - на момент перегляду справи за апеляційною скаргою ФГ «Агростар-2010» ст. 19 ЦПК України.

Згідно із ч. ч.1 та 2 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, у редакції, чинній на час постановлення рішення судом першої інстанції, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 ГПК України, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу (ч.ч. 2 і 3 ст. 21 ГПК України).

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 12 ГПК України у зазначеній редакції господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

На час перегляду справи апеляційним судом за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та на час теперішнього апеляційного розгляду у чинній редакції ст. 20 Господарського процесуального кодексу врегульовує, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; 6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Отже, на момент звернення до суду у цій справі сторонами у господарському процесі за загальним правилом могли бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці, та на теперішній час за положеннями п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 20 ГПК у господарському процесі розглядаються спори з приводу договорів щодо господарської діяльності, визнання недійсними актів, згідно з якими виникло речове право, якщо сторонами у спорі є юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Відтак, розмежування компетенції судів з розгляду земельних спорів відбувається залежно від їхнього предмета та суб'єктного складу їх учасників. Крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких віднесено до компетенції адміністративних судів, земельні спори, сторонами в яких є юридичні особи та фізичні особи-підприємці, розглядаються господарськими судами, а інші - за правилами цивільного судочинства.

Мелітопольська місцева прокуратура Запорізької області в особі її керівника звернулась до суду у цій справі із вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с. 3-15), в якому просив визнати незаконним і скасувати вищезазначені рішення Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, визнати недійсним укладений відповідачами договір оренди земельної ділянки, скасувати державну реєстрацію цього договору та зобов'язати ОСОБА_3 повернути земельну ділянку на користь держави. Позовні вимоги мотивував, зокрема, тим, що ОСОБА_3 на час отримання земельної ділянки вже був керівником ФГ "Агростар-2010" і займався фермерським господарством.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України"Про фермерське господарство" (далі також - Закон) у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Згідно з частиною першою ст. 7 Закону у зазначеній редакції для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної ради.

Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (стаття 8 Закону у вказаній редакції).

Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з одержанням ним державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства, що є передумовою для державної реєстрації останнього.

Суд першої інстанції встановив, та з ним погодився апеляційний суд при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_3, що на момент видання вищезазначених рішень 14.04.2011 року та 10.02.2014 року Давидівською сільською радою Якимівського району Запорізької області й укладення з ОСОБА_3 25.02.2014 року договору оренди земельної ділянки ФГ "Агростар-2010", засновником якого він був, вже набуло статус юридичної особи.

Надана ОСОБА_3 згідно із вищезазначеними рішеннями Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області в оренду для ведення фермерського господарства земельна ділянка фактично була передана ним у користування його ж ФГ "Агростар-2010». Вказане слідує з повідомлень Мелітопольської ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області від 04 жовтня 2016 року (вих. № 157/09/08-21-12-02) про те, що ФГ "Агростар-2010» протягом 2016 р. використовує земельну ділянку площею 54,5539 га для ведення фермерського господарства (т.с. 1 а.с. 49) тото.

Крім того, зазначений факт учасниками цієї справи визнаний у суді, а тому доказуванню в силу вимог ст. 82 ч. 2 ЦПК України не підлягає.

З вказаного слідує, що відбулася заміна орендаря земельної ділянки: права й обов'язки орендаря за договором оренди земельної ділянки, укладеним з засновником ФГ«Агростар-2010» ОСОБА_3 фактично перейшли до цього фермерського господарства.

За змістом статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства обов'язки орендаря цієї земельної ділянки виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, що оскаржуваним рішенням порушуються права ФГ «Агростар-2010», а не фізичної особи ОСОБА_3, який отримував земельну ділянку як засновник для ведення фермерського господарства, а не для себе, та фактично для збільшення орендованого земельного масиву саме існуючим фермерським господарством, засновником якого він є.

Із вказаних обставин випливає, що і за суб'єктним, і за предметним складом спір, що виник між сторонами, належить до господарської юрисдикції.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду (т.с. 2 а.с. 9 зворот -12), виклавши їх у постанові від 20 червня 2018р. у справі № 317/2520/15-ц, у якій вирішувався такий самий спір, який є пов'язаним з наданням без проведення земельних торгів в оренду земельної ділянки існуючому фермерському господарству шляхом надання в оренду додаткової земельної ділянки для ведення фермерського господарства його засновнику і подальшого передання цієї ділянки у користування ФГ.

Велика Палата у вказаній справі зазначила, що спори юридичних осіб, зокрема органів державної влади та місцевого самоврядування, із зареєстрованими в установленому порядку фермерськими господарствами мають розглядатися за правилами господарського судочинства, зокрема, посилаючись, на аналогічні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц (т.с. 2 а.с. 7-9).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 370 ЦПК України апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційну скаргу, яка надійшла після закінчення апеляційного розгляду справи за скаргою іншої особи, приймає постанову у відповідності до ст. 382 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може скасувати раніше прийняту апеляційним судом постанову.

З огляду на те, що апеляційний суд визнав порушеними права ФГ «Агростар-2010», яке не було залучено до участі у справі, тим, що земельна ділянка фактично витребовується прокуратурою з його користування, то у відповідності до положень п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України оскаржуване рішення підлягає обов'язковому скасуванню, та згідно з вимогами ст. 377 ЦПК України провадження у справі за позовом Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області в особі її керівника підлягає закриттю на підставі ст. 255 ч. 1 п. 1 ЦПК України у зв'язку з належністю спору суду господарської юрисдикції.

В такому разі у відповідності до вимог ч. 3 ст. 370 ЦПК України підлягає скасуванню і раніше прийнята постанова Апеляційного суду Запорізької області від 13 червня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 12, 155, 370, 374, 576-377, 381-384, 389-390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Агростар - 2010» задовольнити.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 13 червня 2018 року у цій справі скасувати.

Провадження у цій справі за позовом керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави до Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, правонаступником прав та обов'язків якої є Якимівська селищна рада Якимівського району Запорізької області, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення Давидівської сільської ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, витребування та повернення земельної ділянки закрити.

Роз'яснити керівнику Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області право на звернення з таким позовом до суду господарської юрисдикції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 07.02.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.