Провадження №2/748/137/19
Єдиний унікальний № 748/3382/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2019 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі:

Головуючого - судді Меженнікової С.П.,

при секретарі Решітько А.Д.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чернігівська районна державна нотаріальна контора, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: вулиця Перемоги, 22, село Красне Чернігівського району Чернігівської області, а саме: на 1/3 частину як за колишнім членом колгоспного двору та на 2/3 частини в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 25 травня 2018року. Свої вимоги мотивує тим, що у свідоцтві на право власності на вказане домоволодіння, що видано на імя голови колгоспного двору, не зазначені інші члени колгоспного двору, які також мають право на частку в майні колгоспного двору, а тому, вона не має можливості належним чином оформити свої права на зазначене домоволодіння, і вимушена звернутися з позовом до суду.

Учасники справи в підготовче засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача та Відповідачем надані клопотання про розгляд справи у їх відсутності, в яких також зазначили: позивач - про підтримання позову, відповідач - про визнання позову. Третя особа - Чернігівська районна державна нотаріальна конторапро причину неявки представника не повідомила, свою позицію щодо позову не висловила.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку учасників справи.

Як слідує з положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 20 вересня 1990 року виконавчим комітетом Чернігівської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Чернігівської районної Ради народних депутатів № 243 від 14 вересня 1990 року та зареєстрованого в Чернігівському бюро технічної інвентаризації 10 листопада 1990 року за реєстровим № 85 в реєстровій книзі № 2, житловий будинок по вул. Перемоги, № 22, в с. Красне Чернігівського району, Чернігівської області, належав до колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_2, що підтверджується копією зазначеного свідоцтва (а.с. 21-22).

Зі змісту указаного свідоцтва вбачається, що право власності на спірний будинок визнано не за однією ОСОБА_2, а за колгоспним двором в цілому, головою якого була остання, при цьому в свідоцтві не перераховані всі члени двору та не визначені їх частки.

Відповідно до записів в Погосподарській книзі Краснянської сільської ради № 5 за 1986-1990 роки, станом на 01.07.1990 головою колгоспного двору в зазначеному вище господарстві була ОСОБА_2, а членами даного двору були її мати - ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4, що підтверджується довідкою виконкому Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 264 від 12.12.2018 (а.с. 19).

Родинні відносини позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як доньки таматері підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_5 І-ЯК № 623810 ( а.с. 26). Зміна дошлюбного прізвища позивача «Ананко» на «Лукянець», а після розірвання шлюбу на «Смирнову» підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища на а.с.28-29, копією свідоцтва про розірвання шлюбу на а.с. 12 та копією свідоцтва про укладення шлюбу на а.с. 13.

Згідно ст. 120 ЦК УРСР колгоспний двір це сімейно-трудове обєднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України Про власність.

Таким чином, позивач ОСОБА_1, ОСОБА_2 таОСОБА_6 мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по 1/3 частині.

Отже, позиція позивача ОСОБА_1 ґрунтується на нормах матеріального права і вона, як член колишнього колгоспного двору, має право власності на 1/3 частину спірного домоволодіння.

Як вбачається із копії актового запису про смерть № 03 від 29 січня 1999 року, складеного виконкомом Краснянської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_6 померла 28 січня 1999 року (а.с. 57).

Відповідно до копії спадкової справи № 26/2015, яка надійшла від приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_7 (а.с. 60-68), після померлої ОСОБА_6, спадщину за законом прийняла її донька - ОСОБА_2, яка26 травня 2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, на право на земельну частку (пай), площею 4,50 га, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в КСГП ім. Будьонного, розташованого на території с. Красне Чернігівського району Чернігівської області, що належало спадкодавцю ОСОБА_6 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0234263 від 05.12.1996.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 до ОСОБА_2, як до спадкоємця першої черги за законом, відповідно до ст.529 ЦК УРСР (в редак.1963 року) перейшла 1/3 частина спірного домоволодіння і вона стала мати право на 2/3 частини спірного домоволодіння ( 1/3 частину як голова колгоспного двору та 1/3 частину як спадкоємець першої черги за законом).

Згідно записів у копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 І-ЕЛ № 319415 ОСОБА_2померла 25 травня 2018 року (а.с. 5).

До спадкового майна спадкодавця ОСОБА_2 належить 2/3 частини домоволодіння по вул. Перемоги, будинок № 22, в селі Красне, Чернігівського району та області.

ОСОБА_2 за життя розпорядилася своїм майном, склавши 07 квітня 2016 року заповіт на користь ОСОБА_1, позивача по справі ( а.с. 27).

Відповідно до копії спадкової справи № 398/2018, яка надійшла з Чернігівської районної державної нотаріальної контори (а.с. 43-52), після померлої ОСОБА_2, спадщину за заповітом прийняла її донька - ОСОБА_1, позивач по справі. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона не отримувала. Інші спадкоємці відсутні.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 стала мати право на 2/3 частини вказаного вище домоволодіння як спадкоємець за заповітом та на 1/3 частину, що належала їй як колишньому члену колгоспного двору, а отже, на домоволодіння в цілому.

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

28 листопада 2018 року державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний вище будинок в звязку з тим, що в правовстановлюючому документі не зазначені інші члени «колгоспного двору», так як дане домоволодіння відносилося до типу господарств - «колгоспний двір», що відображено в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 23-24).

Отже, виходячи з наведеного, позивач позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому її права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за нею права власності.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 263-265,354-355 ЦПК України, ст. ст. 120, 123, 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР, ст.ст. 392, 1234-1236, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: 15560, Чернігівська область, Чернігівський район, с. Красне, вул. Перемоги, буд. 22) до територіальної громади в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (,місцезнаходження: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Іванівка, вул. Дружби, буд. 33 "б")про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чернігівська районна державна нотаріальна контора, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вулиця Перемоги, будинок № 22, в селі Красне Чернігівського району, Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_9