Справа № 158/511/19 Головуючий у 1 інстанції: Корецька В. В.
Провадження № 22-ц/802/863/19 Категорія: 39 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А.,Киці С.І.,

секретар с/з - Вергун Т.С.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокиричівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовними вимогами до Сокиричівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, які обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_5 , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що вона після смерті батька прийняла спадщину, оскільки доглядала батька, доглядала за будинком, а також поховала батька та доглядала за його будинком після його смерті.

Постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропущенням спадкоємцем шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

25 березня 2019 року за клопотанням представника позивача ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області до участі у справі як співвідповідача залучено ОСОБА_4 - сина спадкодавця ОСОБА_5 та рідного брата позивачки.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Сокиричівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового про задоволення її позовних вимог.

У судовому засіданні позивачка та її представник апеляційну скаргу підтримали, просили скаргу задовольнити, представник відповідача апеляційну скаргу заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела, що вона на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, а тому підстав для визнання за нею права власності на спадкове майно немає.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Із матеріалів справи убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер спадкодавець ОСОБА_5 , про що 03 січня 2012 року було видано свідоцтво про смерть (а.с.8).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 є його діти: позивачка в даній справі - ОСОБА_1 (а.с.9) та відповідач - ОСОБА_4 .

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з випискою з погосподарської книги № 2 за 2019 рік Сокиричівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її батька - ОСОБА_5 і посилалася на те, що вона прийняла спадщину, оскільки доглядала свого батька, а також доглядала за його будинком.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (статті 1217, 1258 ЦК України).

За положеннями частини 1, 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населений пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач вважає, що вона прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно.

Проте, жодних доказів на підтвердження того, що вона прийняла спадщину після смерті свого батька шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач суду не надала.

Судом встановлено, що позивачка на час відкриття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_5 не була зареєстрована в будинку останнього.

Крім того, як убачається із постанови державного нотаріуса Ківерцівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії, спадкоємець ОСОБА_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 , подала державному нотаріусу наступні документи: копію свідоцтва про смерть спадкодавця та копію довідки з 5-ти пунктів для оформлення спадщини. Нотаріус у своїй постанові зазначив, що спадкоємець ОСОБА_1 спадщину не прийняла, оскільки не зареєстрована за однією адресою разом із спадкодавцем і заяви про прийняття спадщини не подавала, а тому державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.14).

Згідно із довідкою Сокиричинської сільської ради від 07 лютого 2019 року, яка видана жительці села Сокиричі Ківерцівського району Волинської області ОСОБА_1 , за спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , спадкодавець до дня своєї смерті був зареєстрований і проживав в цьому будинку один, заповіт на спадкове майно в сільській раді не посвідчувався, діти спадкодавця вступили у фактичне володіння спадковим майном після його смерті шляхом подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.13).

Таким чином, судом встановлено, що спадкоємець ОСОБА_1 спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_6 не прийняла, оскільки постійно не проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 липня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді