Справа №150/70/19
Провадження по справі №2/150/82/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 лютого 2019 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Цимбалюк Л.П., отримавши, позовну заяву ОСОБА_1 до Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку та житловий будинок в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 з вище вказаною позовною заявою.

Зазначена заява, подана ОСОБА_1 не відповідає вимогам ЦПК України.

Предметом позовних вимог згідно прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 визначено дві вимоги:

- про визнання за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2, який помер 14 травня 2015 року, у вигляді житлового будинку, розташованого по вул.. Герої України (колишня Леніна), 75 с. Моївка Чернівецького району Вінницької області (вимога майнового характеру);

- про визнання за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2, який помер 14 травня 2015 року, у вигляді земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0189 площею 0,0879 га, право на яку належало спадкодавцю ОСОБА_2 (вимога майнового характеру).

Відповідно ч.1ст.188 ЦПК України в одній заяві може бути обєднано декілька вимог, повязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначається положеннями Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 вище зазначеного Закону із позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлена 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» від 23.11.2018 року, №2629-VІІІ встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1921 гривні 00 копійок.

Відтак, сума судового збору, що підлягає до сплати за звернення фізичної особи до суду із позовною заявою майнового характеру становить не менше 768 гривень 40 копійок та не більше 9605 гривень 00 копійок.

У пункті 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, № 10 розяснюється, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами (п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах").

Однак, позивачем в порушення положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI, не в повному обсязі оплачено позовні вимоги.

Так, ОСОБА_1 до позовної заяви на підтвердження сплати судового збору долучено квитанцію №4 від 17.01.2018 року та квитанцію №0.0..1 від 31.01.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплачено кошти в сумі 768 грн. 40 коп.

Із вище наведеного вбачається, що ОСОБА_1 не в повному обсязі сплатив судовий збір при зверненні до суду із позовною заявою визнання права власності на земельну ділянку та житловий будинок в порядку спадкування, тобто, сплачено фактично 768 гривень 40 копійок згідно квитанції №0.0..1 від 31.01.2019 року, тоді як сума судового збору за подання позовної заяви, предметом якої є дві вимоги майнового характеру, становить 1536 гривень 80 копійок. Отже, сума недоплаченого судового збору складає 768 грн. 40 коп.

Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 9 статті 185 ЦПК України встановлено, що заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

За вище наведених обставин, в силу положень статті 185 ЦПК України приходжу до висновку про залишення позовної заяви, поданої ОСОБА_3, без руху та надання визначеного законом терміну для усунення недоліків, що містить позов.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.175-177, 185, 352-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку та житловий будинок в порядку спадкування, - залишити без руху.

Надати позивачу пятиденний термін з дня отримання копії ухвали, - для виправлення недоліків позовної заяви шляхом доплати судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесяти восьми) гривень 40 копійок.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.П. Цимбалюк