Справа № 484/2273/19
Провадження № 2/484/992/19
Рішення

іменем України

11 вересня 2019 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Максютенко О.А.

за участю секретаря судового засідання - Завірюха В.Ю.

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представник позивачів ОСОБА_3

відповідач: Товариство з обмежаною відповідальністю «Агрофірма Корнацьких»

розглянувши y відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" про повернення земельної ділянки та стягнення орендної плати

без участі сторін

встановив

позивачі звернулись до Первомайськго міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" (далі відповідач) про повернення земельної ділянки, стягнення орендної плати, 3% річних, інфляційних виплат, витрат по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу. В обгрунтування позову зазначено, що їх мати ОСОБА_4 на праві власності мала земальні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4.62 га., які вона передала в оренду на підстаі договору оренди №23/кб від 01.01.2007року відповідачу. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Після її смерті позивачі прийняли спадщину в тому числі і земельні ділянки. На підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.04.2015 року вони стали власниками по Ѕ частині кожна на земельні ділянки розміром 3,07 га., 1.29 га, 0.02 га для ведення товарного сільськогосподарського виробицтва з кадастровими номерами: :01: 000:0115 , : 03:000:0152 , :01:000:0309 , :01 : 000: 0429 загальною площею 4.62 га, які розташовані в межах території Кам`янобалкіської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

З 2007 року по 08.11.2018 року, зазначені земельні ділянки перебували в оренді у відповідача. Рішенням Первомайського міськрайонноо суду Миколаївської області від 08.11.2018 року договір оренди землі укладений 01.01.2007 року між ОСОБА_4 та відповідачем, був розірваний. Рішення набуло законної сили 06.02.2019 року.

Вони зверталась до відповідача з вимогою про повернення належних їм земельних ділянок, проте останній їх вимоги ігнорує та продовжує користуватись земельною ділянкою. Посилаючись на те, що відповідач незаконно користується їх земельною ділянкою та ухиляється від сплати орендної плати, просять задовольнити позовні вимоги, зобов`язавши відповідача повернути належну їм земельну ділянку та стягнути з відповідача орендну плату за 2016-2018 роки в сумі, 9212.66 грн., пеню в розмірі 1381.87 грн., 3% річних за 2016-2018роки 390.86 грн., індекс інфлції за 2016-2018 роки 2763.1 грн. а всього стягнути 13748.52 грн, кожному по 6874.26 грн.

Крім того, просять стягнути витрати по сплаті судового збору, в сумі 768.40 грн. кожному та витрати на правову допомогу, в сумі 5000 грн.

Позивачі та її представник - адвокат Сотська С.О. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, проте, від представника позивачки адвоката Сотської С.О. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю просить задовольнити.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. 29 травня 2019 року представник відповідача - адвокат Іванченко О.О. направив на адресу суду відзив в якому вказав, що позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що п. 10 Договору оренди землі №23/кб від 01.01.2007 року передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції, атому вимоги позивачів про стягнення індексу інфляції є необгрунтованими та безпідставним. Також, зазначив, що відповідно ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу, учасник справи подає детальний опис робіт виконаних адвокатом та здійснених ним витрат необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із заявленими вимогами. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, відзив відповідача, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачі отримали у спадок земельні ділянки від матері ОСОБА_4 на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.04.2015року та 18.06.2015 року зареєстрували своє право в Державому реєстрі речових прав на нерухоме майно по Ѕ частині за кожню.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками земельних ділянок: розміром 3,07 га., 1.29 га, 0.02 га для ведення товарного сільськогосподарського виробицтва з кадастровими номерами: :01: 000:0115 , : 03:000:0152 , :01:000:0309 , :01 : 000: 0429 загальною площею 4.62 га, які розташовані в межах території Кам`янобалкіської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

З 2007 року по 08.11.2018 року, зазначені земельні ділянки перебували в оренді у відповідача.

Рішенням Первомайського міськрайонноо суду Миколаївської області від 08.11.2018 року договір оренди землі укладений 01.01.2007 року між ОСОБА_4 та відповідачем, був розірваний. Рішення набуло законної сили 06.02.2019 року.

Згідно вимог ч.ч.1-3 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Отже, враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що позовна вимога, щодо повернення земельних ділянок позивачам: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У ст.15 Закону України «Про оренду землі», вказано, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до змісту статей 629, 526, 530 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами і зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Серед обов`язків, що покладені законодавцем на землекористувачів та зазначені у ст.96 ЗК України, визначено, серед іншого, своєчасно сплачувати орендну плату.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (ч.1 ст.24 Закону № 161-XIV). Вказане право орендодавця також прописане в п. 9 Договору оренди землі.

Згідно довідки №433 від 17 липня 2018 року ТОВ «Агрофірми Корнацьких» судом встановлено, що з 2016 по 2018 рік земельна ділянка перебувала в користуванні відповідача, орендна плата за користування земельною ділянкою за 2016-2017 роки відповідачем нараховувалась але не сплачувалася.

Згідно довідки №144 від 26 червня 2019 року ТОВ «Агрофірми Корнацьких» судом встановлено, що в 2018 році земельна ділянка перебувала в користуванні відповідача, орендна плата за користування земельною ділянкою нарахована в сумі 3069.82 грн. але не сплачена.

Тому, суд приходить до висновку, що сума заборгованості за орендну плату за 2016-2018 роки становить 9212.66 грн. та підлягає підлягає стягненню з відповідача ТОВ «Агрофірма Корнацьких» на користь позивачів в рівних частках.

Що стосується вимог позивача в частині стягнення пені, 3% річних від суми боргу та стягнення ндексу інфляції то суд зазначає наступне.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов`язання, у відповідності зі ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Договором оренди (п.14) сторони передбачили, що у разі порушення строків орендної плати стягується пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожен день прострочення.

Пунктом 11 Договору визначено, що орендна плата повинна сплачуватись до 20 грудня того року, за який здійснюється розрахунок.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Позивачами пеня розрахована наступним чином: 3070.82 грн... х 0,3% х 150 днів = 1381.87 грн.

За вказаних обставин, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, 3% річних:

-за період з 21.12.2016 по 21.05.2019 року 3% річних від суми боргу 3070.82 становить 222.01 грн.

-за період з 21.12.2017 року по 21.05.2019 року 3% річних від суми боргу 3070.82 грн. становить 130.49 грн.

-за період з 21.12.2018 року по 21.05.2019 року від суми боргу 3070.82 грн. становить 38.36 грн., а всього за вказані періоди 3% річних буде складати 390.86 грн.

Суд приймає даний розрахунок вважає його вірним, том з відповідача на користь позивачів в рівних частках слід стягнути 3% річних в розмрі 390.86 грн.

Вимога про стягнення індексу інфляції за 2016-2018 роки в сумі 2763.13 грн. задоволенню не підлягають, оскільки договором оренди землі №23/КБ від 01.01.2007 року п.10 передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач порушив вимоги Закону України «Про оренду землі» та умови договору оренди землі від 10.06.2009, належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, суд вважає, що заявлені вимоги позивачки про повернення земельної ділянки, стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою та пені та 3% річних обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір, сплачений ними при зверненні до суду з даним позовом.

Щодо відшкодування позивачці ОСОБА_1 у понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суд керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права зазначає наступне.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.)

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження цих обставин суду надано договір від 10.04.2019 року про надання правничої допомоги укладеного з позивачем ОСОБА_1 ,додаток до договору та акт прийняття передачі наданих послуг від 02.09.2019 року.

За такого з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 слід стягнути витрати на правову допомогу, в сумі 5000 грн.

Керуючись ст.ст.4,12,81,263-265,268 ЦПК України, суд

вирішив

позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" про повернення земельної ділянки та стягнення орендної плати - задовольнити.

Зобов`язати ТОВ "Агрофірма Корнацьких", місцезнаходження якого 56309, Миколаївська область, Врадіївський район, с. Кумарі, вул. Набережна, 23, , передати земельні ділянки: розміром 3,07 га., 1.29 га, 0.02 га для ведення товарного сільськогосподарського виробицтва з кадастровими номерами: :01:000:0115, :03:000:0152, :01:000 :0309 , :01:000:0429 загальною площею 4.62 га, які розташовані в межах території Кам`янобалкіської сільської ради Первомайського району Миколаївської області власникам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Стягнути з ТОВ "Агрофірма Корнацьких", місце знаходження якого 56309, Миколаївська область, Врадіївський район , с. Кумарі вул. Набережна, 23( р/р НОМЕР_7 , МФО 380805 Банк - Друге Первомайське Відділення МОД "Райффайзен Банк Аваль" на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_8 ) орендну плату за 2016-2018 роки в сумі 4606.33 грн., 690.93 грн пені, 195.43 грн. 3% річних, 768.40 грн. судового збору, та 5 тис.грн витрат на правову допомогу, а всього стягнути 11261 (одинадцять тисяч двісті шістдесят одну) грн. 09 коп.

Стягнути з ТОВ "Агрофірма Корнацьких", місцезнаходження якого 56309, Миколаївська область, Врадіївський район, с. Кумарі вул. Набережна, 23( р/р НОМЕР_7 , МФО 380805 Банк - Друге Первомайське Відділення МОД "Райффайзен Банк Аваль" на користь ОСОБА_2 (с. Веснянка Добровеличківського район Миколаївської області, ідентифікаційний код НОМЕР_9 ) орендну плату за 2016-2018 роки в сумі 4606.33 грн., 690.93 грн пені, 195.43 грн. 3% річних, 768.40 грн. судового збору, а всього стягнути 6261 (шість тисяч двісті шістдесят одну) грн. 09 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: