Єдиний унікальний номер: 237/3797/18
Провадження номер: 2/223/18/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участі позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Вугледарської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, зобовязання не чинити перешкоди у спілкуванні та встановлення графіку спілкування з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2, де третя особа Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Вугледарської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, зобовязання не чинити перешкоди у спілкуванні та встановлення графіку спілкування з дитиною.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 19 грудня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з ОСОБА_2 Сторони мешкають окремо з травня 2018 року, сумісного господарства не ведуть. Рішенням виконавчого комітету Вугледарської міської ради №326 від 18 липня 2018 року, за заявою позивача про визначення способу його участі у вихованні сина ОСОБА_3, який мешкає разом з матірю ОСОБА_2, визначено ОСОБА_1 спосіб у вихованні сина ОСОБА_3 шляхом спілкування з ним два дні на тиждень з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин за попередньою домовленістю батьків. Однак, відповідачка відмовляється дотримуватися зазначеного порядку та перешкоджає позивачеві у спілкуванні та зустрічах з дитиною, тим самим порушуючи права ОСОБА_1 як батька дитини.

Тому позивач просить суд зобовязати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у спілкуванні та участі у вихованні сина ОСОБА_3 Зобовязати відповідачку повідомити педагогічних працівників дошкільного дитячого закладу, дільничного дитячого лікаря про встановлений судом розпорядок участі батька ОСОБА_1, у вихованні сина. Зобовязати ОСОБА_2 повідомляти позивача про будь-які надзвичайні події, зміни стану здоровя, заходи у яких приймає участь його дитина, шляхом СМС-повідомлення або за телефоном. Визначити наступний графік спілкування та зустрічей ОСОБА_1 у вихованні дитини:

- зустрічі з дитиною три дня на тиждень, в тому числі два дні в будні (вівторок, четвер) і один день в вихідний (субота або неділя);

- проведення відпусток разом з дитиною не менше двох тижнів на рік, для чого оформляти всі необхідні документи;

- зобовязати відповідачку вирішувати питання, що стосуються навчання, виховання дитини і інші подібні питання, тільки спільно з позивачем;

- у вільний від роботи час ОСОБА_1 має право забирати із дошкільного закладу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та спілкуватися з ним протягом двох годин, у визначеному , за попередньою домовленістю батьків, місці на території міста Вугледара, яке виключає загрозу захворювання дитини внаслідок погодних умов та не порушує режим дня та режим харчування дитини;

- у разі захворювання ОСОБА_1 має право знаходитись біля сина не менш 2-4 годин, як за місцем проживання дитини, та і у медичному закладі;

- у дні народження сина 11 липня, а також у свій день народження 03 травня, ОСОБА_1 має право проводити із сином 4-6 годин, в тому числі, у місцях проведення дитячих розваг та святкувань, - без врахування часу проїзду;

- під час офіційних свят, а якщо вони припадають на неділю, - то і у понеділок, у вихідні дні, ОСОБА_1 маж право проводити із дітьми, за місцем свого проживання, не менше 6 годин;

- через кожен рік діти святкують Новий Рік з ОСОБА_1, за місцем його проживання, термін святкування: з 10 години 00 хвилин 30 грудня до 16 години 00 хвилин 01 січня, а на Різдво: з 7 січня щорічно, не менш 6-8 годин;

- спільний відпочинок батька з сином проводити двічі кожного року, в період канікул в школі, тривалістю терміну дії путівки для відпочинку та днів, необхідних для проїзду до місця відпочинку та назад, а за відсутністю путівки не менше 15 діб.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги позову, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що бажає брати участь у вихованні свого сина.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що не заперечує проти спілкування позивача з дитиною. Однак, зазначає, між нею та позивачем, як під час подружнього життя, так і після розлучення постійно виникають конфліктні ситуації, а тому відповідачка вважає достатнім зустрічі позивача з сином один раз на тиждень.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Від третьої особи на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Окрім того, зазначеною заявою третя особа просила суд при розгляду справи врахувати рішення виконавчого комітету Вугледарської міської ради від 18 липня 2018 року №326 «Про визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1».

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно копії повторного свідоцтва про шлюб серії І-НО №487340 від 29 травня 2018 року, виданого Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19 грудня 2015 року зареєстрували шлюб (а.с. 9).

Від вищезазначеного шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії І-НО №771425 від 22 червня 2018 року, виданим Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 10).

Рішенням виконавчого комітету Вугледарської міської ради №326 від 18.07.2018 року про визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом спілкування з ним два дні на тиждень з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, за попередньою домовленістю батьків (а.с. 6).

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 141 СК України батько і мати мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. ч. 1-5 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ст. 15 закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Таким чином, питання виховання дитини батьки вирішують спільно, позивач ОСОБА_1 має право та зобов'язаний брати участь у вихованні його дитини на особисте спілкування з сином, а відповідачка ОСОБА_2, зобов'язана не перешкоджати позивачу спілкуватися з дитиною та брати участь у його вихованні.

Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Отже, із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

При цьому Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року по справі №521/6687/17.

В межах даної цивільної справи, яка розглядається в порядку загального позовного провадження, відповідачкою ОСОБА_2 ні у встановлені судом строки, ні в підготовчому судовому засіданні, не надано до суду відзив на позов або зустрічний позов, а також не надано жодного доказу, на підставі якого суд, мав би можливість встановити, що остання не чинить перешкод позивачеві у спілкуванні з сином та/або, що таке спілкування не відповідатиме інтересам малолітньої дитини, негативно впливатиме на розвиток та виховання дитини.

З урахуванням встановлених судом обставин, враховуючи пояснення сторін, оцінюючи надані суду докази, виходячи з балансу інтересів дитини та її батьків, приймаючи до уваги ставлення дитини до обох батьків, малолітній вік дитини, враховуючи рішенням виконавчого комітету Вугледарської міської ради №326 від 18.07.2018 року про визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього, що безпосередня участь батька у вихованні дитини, спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам малолітнього ОСОБА_3, тому, суд вважає за необхідне, зобовязати відповідачку не чинити перешкоди позивачу у вихованні та спілкуванні з їх малолітнім сином, та встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_3, без порушення графіку навчання та звичайного розпорядку дня дитини:

- особисті зустрічі та спілкування два дні на тиждень з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, за попереднім узгодженням з матірю дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3;

- особисті зустрічі та спілкування 03 травня (Дні народження ОСОБА_1) щороку з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин;

- особисті зустрічі та спілкування 11 липня (Дні народження дитини - ОСОБА_3) та 31 грудня (Новий рік) почергово, через рік з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин (2019 рік визначити за ОСОБА_1);

- спільний відпочинок протягом двох тижнів на рік в період канікул ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, або під час відпустки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Щодо іншої частини вимог позову, суд не вбачає правових підстав для їх задоволення, оскільки, враховуючи вік дитини, вони є передчасними, а вимоги щодо зобовязання відповідачки повідомити педагогічних працівників та лікаря про встановлений судом розпорядок участі батька у вихованні дитини, а також повідомляти позивача про події життя дитини є необґрунтованими та недоведеними в судовому засіданні.

Керуючись, ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. ст. 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 141, 140, 151, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Вугледарської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, зобовязання не чинити перешкоди у спілкуванні та встановлення графіку спілкування з дитиною задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не перешкоджати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити наступний графік спілкування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без порушення звичайного розпорядку дня дитини:

- особисті зустрічі та спілкування два дні на тиждень з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, за попереднім узгодженням з матірю дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3;

- особисті зустрічі та спілкування 03 травня (Дні народження ОСОБА_1) щороку з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин;

- особисті зустрічі та спілкування 11 липня (Дні народження дитини - ОСОБА_3) та 31 грудня (Новий рік) почергово, через рік з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин (2019 рік визначити за ОСОБА_1);

- спільний відпочинок протягом двох тижнів на рік в період канікул ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, або під час відпустки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

В іншій частині вимог позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_4