ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» лютого 2019 року

м. Харків

справа № 638/2427/18-ц

провадження № 22ц/818/1207/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.,

за участю секретаря - Ігнатової Т.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1, представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Профхім»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2018 року в складі судді Шестака О.І.,

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профхім» про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та просив визнати його звільнення незаконним, скасувати наказ №12/26-1К від 26 грудня 2017 року, поновити його на роботі у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Профхім» на посаді сторожа та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Профхім» на його користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 26 грудня 2017 року до дня поновлення на роботі в розмірі мінімальної заробітної плати, яка з 01 січня 2018 року становить 3 723, 00 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що 30 липня 2018 року він подав до суду заяву з проханням перенести судове засідання та не розглядати справу у зв'язку з відрядженням його представника до іншого міста; що 20 вересня 2018 року представник позивача надав до суду заяву про відкладення судового засідання, призначеного на 20 вересня 2018 року, у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні та просив не проводити судове засідання без нього та позивача; що 24 жовтня 2018 року представник позивача надав до суду заяву про те, що не зможе взяти участь у судовому засіданні, призначеному на 01 листопада 2018 року, оскільки приймає участь у іншому судовому засіданні під час розгляду кримінальної справи; що представник позивача не з'являвся у судові засідання з поважних причин, заздалегідь повідомляючи про причини своєї неявки в судове засідання, надаючи докази, які підтверджували поважність причини неявки в судове засідання; що він не був належним чином повідомлений про судові засідання, призначені на 20 вересня 2018 року, 28 вересня 2018 року, 01 листопада 2018 року, повістки йому не вручені; що його явка не визнана обов'язковою та його відсутність не перешкоджала подальшому розгляду справи.

04 лютого 2019 року від представника відповідача до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник відповідача зазначила, що відповідач погоджується з ухвалою суду, а апеляційну скаргу вважає необгрунтованою. Зазначила, що дійсно залишення позову без розгляду є негативним правовим наслідком для позивача. Проте, у зв'язку з недобросовісними діями позивача, представник якого був обізнаний про дату, час кожного судового засідання, але кожного разу подавав необгрунтовані заяви про відкладення розгляду справи, вважала, що суд першої інстанції правомірно залишив позов без розгляду.

В судове засідання учасники справи не з'явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу суду - скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що належним чином повідомлені позивач та його представник повторно не з'явилися у судове засідання, розгляд справи неодноразово відкладався через клопотання представника позивача, який, повідомляючи про причини своєї неявки в судові засідання, не надав жодного належного доказу на підтвердження поважності причин своєї неявки. Крім того, неявка в судові засідання представника позивача з будь-яких причин, не звільняє самого позивача від обов'язку з'являтися у судові засідання чи повідомляти про причини неявки за умови відсутності заяви про розгляд справи за його відсутності.

Проте, з таким висновком суду повністю погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1-4 статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Згідно частини 5 статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Частиною 6 статті 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Як вбачається з матеріалів справи у лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профхім» про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Справа призначалася до розгляду неодноразово, зокрема на 20 вересня 2018 року, 28 вересня 2018 року, 01 листопада 2018 року.

20 вересня 2018 року представник позивача подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні у Московському районному суді м. Харкова та просив не проводити судове засідання за його відсутності.

Як вбачається з явочного аркушу (а. с. 160), розгляд справи відкладено на 28 вересня 2018 року, о 11-30 год., про що був повідомлений лише представник відповідача.

Відомості щодо належного повідомлення позивача та його представника про відкладення розгляду справи на 28 вересня 2018 року в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з журналу судового засідання від 28 вересня 2018 року (а. с. 161) та явочного аркушу від 28 вересня 2018 року (а. с. 162) у судовому засіданні була оголошена перерва через неявку позивача до 01 листопада 2018 року о 16-00 год, про що був повідомлений лише представник відповідача.

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що позивач та його представник належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи на 28 вересня 2018 року та 01 листопада 2018 року у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України.

На аркушах справи № 166, 167 містяться конверти з судовими повістками, зворотними повідомленнями та відмітками про отримання кореспонденції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 не отримав повістки на судові засідання, призначені на 28 вересня 2018 року та 01 листопада 2018 року та вони були повернуті відправнику за закінченням терміну зберігання.

Крім того, 24 жовтня 2018 року представник позивача звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю у іншому судовому засіданні у Московському районному суді м. Харкова та просив не проводити судове засідання за його відсутності та відсутності позивача.

З наведеного вбачається, що висновки суду про те, що позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, повторно не з'явився в судове засідання і не повідомив про причини неявки, що стало підставою для залишення позовних вимог без розгляду, є помилковими.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частин 3, 5 статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Із змісту пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України вбачається, що суд залишає заяву без розгляду за наявності таких умов у сукупності: позивача належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи; він повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки.

При цьому слід зазначити, що належні повідомлення повинні бути два рази поспіль.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд повинен врахувати всі умови залишення заяви без розгляду у сукупності. Відсутність хоча б однієї із умов, не дає права суду залишати позов без розгляду.

Оскільки відсутні дві з складових, які враховуються при вирішенні питання про залишення позову без розгляду, а саме, відсутність відомостей про те, що позивач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи та, будучи належним чином повідомлений, повторно не з'явився в судове засідання, суд не мав права залишати позов без розгляду.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач або його представник не були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи двічі поспіль, що не давало права суду залишати позов без розгляду. При цьому судом не було з'ясовано, чи перешкоджає його нез'явлення розгляду справи.

Згідно статті 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого протии нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер протии Франції»).

Як свідчать матеріали справи у провадженні суду справа перебуває з 26 лютого 2018 року і до теперішнього часу не розглянута.

Аналізуючи наведене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2018 року - скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В.Бурлака

Судді І.О. Бровченко

А.І. Колтунова

Повний текст постанови складено 06 лютого 2019 року.