РІШЕННЯ

Іменем України

10.09.2019 року Франківський районний суд м.Львова в складі: головуючої судді Мартьянової С.М., з участю секретаря Галімурка О.І. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд,-

В С Т А Н О В И В:

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від заробітку відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття. Крім того просить стягнути на утримання дітей кошти у розмірі 800 доларів США. 10.05.2019 року позивачка надіслала заяву про уточнення позову у якій просить повернути кошти у сумі 1450 доларів США та пеню за прострочення її виплати, призначити та стягнути з ОСОБА_2 на користь неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів у розмірі 1/3 частки його заробітку та пеню за прострочення виплат. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 25.01.2019 року №465/6278/18 шлюб між сторонами розірвано. 06.03.2019 року на картку ''Приватбанку'' № НОМЕР_1 перераховано відповідачем ОСОБА_2 певні суми, а сааме: 3407,04 грн., а 29.03.2019 року - 7582,92 грн., 27.04.2019 року відповідно - 6042,21 грн., з відповідачем проживає окремо достатньо тривалий час, обов`язки щодо утримання та виховання дітей позивачка несе самостійно. Просить позов задоволити.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 16.04.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

У вказаний строк відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що добровільно надає кошти на утримання дітей і жодної так званої заборгованості не виникало. Відповідач у добровільному порядку для утримання дітей позивачу були передані кошти у листопаді 2018 року у сумі - 7517,00 грн., у грудні 2018 року - 6449,00 грн., у січні 2019 - 5767,00 грн., при цьому кошти були передані особисто в руки і позивач відмовлялась надавати будь-які розписки про отримання коштів та відкривати банківський рахунок для отримання коштів.

ОСОБА_1 05 березня 2019 року відкритий банківський рахунок, на який були перераховані кошти ОСОБА_2 за лютий 2019 року, 06.03.2019 року 3413,00 грн., оскільки у лютому перебував на лікуванні у військовому госпіталі, у березні 2019 року-7597,00 грн., у квітні 2019 року-6054,00 грн., у травні 2019 року-8802,00 грн., у червні 2019 року -7570,00 грн.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Франківського районного суду м.Львова від 25.01.2019 року №465/6278/18.

Як вбачається зі свідоцтв про народження дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29 серпня 2002 року № НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.08.2010 № НОМЕР_3 батьками зазначені ОСОБА_2 ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ст. 7 ч. 8 СК України); а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 цього ж кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ст.7 ч.9 СК України).

При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем витрати платника аліментів, у т.ч.на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело надходження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Разом з тим, ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

В силу вимог ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини.

Як вбачається з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому такі слід стягувати з дня звернення позивачки до суду та допустити негайне виконання у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на дитину.

При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров`я дитини, нормальний стан здоров`я та матеріальне становище як платника, так і одержувача аліментів.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Дана правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року (справа №143 цс 13) та в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривні, з 1 грудня - 1779 гривень, а для дітей від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За приписами зазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно, з метою матеріального утримання дитини.

За вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1, 2 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи, що діти потребуть матеріальної допомоги, самій позивачці матеріально важко утримати дітей, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів в розмірі однієї третини від заробітку відповідача щомісячно починаючи з 01.03.2019 року , щомісяця, до досягнення дітей повноліття.

Суд не бере до уваги вимогу позивачки про те, що відповідач має сплатити на її рахунок 1450 доларів США та пеню за прострочення виплати аліментів, оскільки вимоги є безпідаставними, необгрунтованими та задоволенню не підлягають враховуючи наступне. Оскільки згідно ст.196 Сімейного кодексу України разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Суд вважає, що саме такий розмір аліментів є справедливим, так як при такому розмірі аліментів дотримується принцип рівності обов`язків батька та матері утримувати дітей до повноліття, а також визначений судом розмір аліментів і сприятиме фізичному, духовному і моральному розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також за вимогу немайнового характеру встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись статями 12, 81, 263-265, 352 Цивільно-процесуального кодексу України, статтями 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) ІПН НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ІПН НОМЕР_5 ) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі однієї третини від заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 01.03.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Зарахувати у рахунок сплати аліментів кошти, перераховані ОСОБА_2 , як аліменти за березень 2019 року- 7597,00 грн., за квітень 2019 року - 6054,00 грн., за травень 2019 року - 8802,00 грн., за червень 2019 року -7570,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) грн. 40 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_6 , проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_7 , проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення підлягає негайному виконанню у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на кожну дитину.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Мартьянова С.М.