Дата документу 12.08.2019
Справа № 2-3731/09
Провадження № 6/334/209/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., розглянувши подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Красних Олександра Дмитровича про видачу дубліката виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року державний виконавець Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Красних О.Д. звернувся до суду з поданням про видачу дубліката виконавчого листа, обґрунтовуючи його тим, що на виконанні у відділі перебував виконавчий лист № 2-3731/2009, виданий 02.02.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 24576,34 грн.

29.11.2010 року головним державним виконавцем відділу вказаний виконавчий лист на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачу за адресою: АДРЕСА_1 .

25.10.2017 року на адресу відділу надійшла заява від стягувача, відповідно до якої було встановлено, що ВАТ «Ощадбанк» постанову про повернення виконавчого листа та сам виконавчий документ не отримувало, таким чином, оригінал виконавчого листа № 2-3731/2009 від 02.02.2010 року втрачено, що унеможливлює в подальшому виконання виконавчих дій.

З огляду на вищевказане, заявник просить задовольнити подання та видати дублікат виконавчого листа №2-3731/2009, виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 24576,34 грн.

Згідно Довідки від 18.07.2019 року, цивільна справа № 2-3731/09 за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду із зазначенням строків зберігання (розділ 3), затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України від 11.02.2010 року № 22 була знищена у зв`язку із закінченням терміну зберігання справи.

Вивчивши матеріали подання та долучені до нього докази, дослідивши та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ст. 431 ЦПК України регламентується порядок звернення судових рішень в цивільних справах до виконання.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2009 року (справа №2-3731/2009) позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління були задоволені та з ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 1556 від 12.04.2006 року у розмірі 24085,49 грн., а також витрати по сплаті державного мита в розмірі 240,85 грн., та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 250,00 грн., а всього 24576,34 грн.

Згідно подання, 02.02.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя по вказаній справі було видано виконавчий лист, який 24.03.2010 року надійшов до Дніпровського відділу ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області для примусового виконання.

Постановою головного державного виконавця Войтенко Юлії Вікторівни від 29.11.2010 року вищевказаний виконавчий лист було повернуто стягувачу на адресу : АДРЕСА_1 , на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на той час (Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа).

Положеннями п.17.4) перехідних положень ЦПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Звертаючись з поданням про видачу дубліката виконавчого листа, державний виконавець надав суду на підтвердження своїх доводів лише складену ним довідку про втрату виконавчого листа.

Жодних доказів того, що 25.10.2017 року до Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області надійшла заява від ВАТ «Ощадбанк», суду не надано, як і не зазначено обставин, на які стягувач посилався в обґрунтування своєї заяви про втрату виконавчого документа.

Згідно з ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.83 ЦПК України позивач подає докази разом з позовною заявою, відповідач разом з поданням відзиву на позов. Через поважність причин неподання доказів в ці строки суд може встановити додатковий строк для їх подання.

Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідження наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З`ясувавши всебічно, повно та об`єктивно обставини даної справи, суд приходить до висновку про недоведеність державним виконавцем втрати оригіналу виконавчого листа № 2-3731/2009, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 02.02.2010 року.

Крім того, положеннями п.17.4) перехідних положень ЦПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

На підставі п.2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), в редакції яка діяла на час перебування виконавчого листа на примусовому виконанні у ДВС, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 2 ст. 22 Закону, с троки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Положеннями ст. 23 Закону передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист №2-3731/2009 було видано Ленінським районним судом м. Запоріжжя 02.02.2010 року, а постановою державного виконавця Войтенко Ю.В. 29.11.2010 року його було повернуто стягувачу, тобто з огляду на вимоги Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на час перебування виконавчого листа на примусовому виконанні у ДВС, строк пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа сплив, а державним виконавцем не було надано жодного доказу того, що стягувач ВАТ «Ощадбанк» поновлював пропущений строк для пред`явлення вказаного виконавчого документу до виконання шляхом звернення з відповідним клопотанням до суду.

З урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, строком пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-3731/09 , виданого 02.02.2010 року на підставі заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління були задоволені заборгованість за кредитним договором № 1556 від 12.04.2006 року у розмірі 24085,49 грн., а також витрати по сплаті державного мита в розмірі 240,85 грн., та інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 250,00 грн., а всього 24576,34 грн. є один рік з дати набрання вказаного рішення законної сили.

З огляду на вищевказане, з 29.11.2010 року стягувачем, який є юридичною особою, не вчинено жодних дій, які б свідчили, що інтерес Банку до виконавчих дій за вказаним виконавчим документом не втрачено.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на доказі, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Будь-яких доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, представником стягувача ВАТ «Ощадбанк» у поданні зазначено не було, а тому враховуючи, що підстави для поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання відсутні, суд повинен відмовити у задоволенні подання про видачу дублікату виконавчого документа.

За таких підстав, суд вважає за необхідне в задоволенні подання відмовити, оскільки станом на день звернення з вказаним поданням до суду скінчився строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа, та суду не наведено доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення його до виконання, тому у видачі дублікату виконавчого листа необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 353, 433 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Красних Олександра Дмитровича про видачу дубліката виконавчого листа № 2-3731/09, виданого 02.02.2010 року на підставі заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління були задоволені заборгованість за кредитним договором № 1556 від 12.04.2006 року у розмірі 24085,49 грн., а також витрати по сплаті державного мита в розмірі 240,85 грн., та інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 250,00 грн., а всього 24576,34 грн. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.