Справа № 515/2148/15-ц
Провадження № 6/515/1563/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Семенюк Л.А.,

за участю секретаря Унгурян Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дублікату та поновлення строку виконавчого документу по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю №6656-К- ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить суд поновити строк виконавчого документу № 515/2148/15-ц від 25.02.2016 року, виданого Татарбунарським районним судом Одеської області та видати дублікат вищезазначеного виконавчого документу.

Заяву мотивував тим, що виконавчий лист по даній справі було втрачено при підготовці його для направлення в органи ДВС.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, місце, час судового розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.3 ст. 433 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку та видачу дублікату виконавчого листа.

З огляду на належне сповіщення заявника, його представника та заінтересованих осіб про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без їх участі. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку виконавчого документу не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Згідно ч.1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд, при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи навпаки, а відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника, інших осіб, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором.

Причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку з обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

Судом встановлено, що в провадженні Татарбунарського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа № 515/2148/15-ц, (2/515/1563/15) за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 21.12.2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 /ІПН НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.02.2012 року в сумі 12 298 грн. 98 коп. та судовий збір в розмірі 1 218 грн. 00 коп. Вказане рішення набуло чинності(а.с.50-51).

З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав виконавчі листи та копію вищезазначеного рішення (а.с.55).

З часу видачі зазначеного виконавчого листа пройшло майже чотири роки, проте до теперішнього часу до виконання його пред`явлено не було.

Крім того, на аркуші справи шістдесят сім міститься постанова № 51141016 від 19.05.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), згідно якої вбачається, що заявнику відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання відділом державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, оскільки він не відповідає вимогам ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: у виконавчому документі відсутня повна адреса проживання боржника (вулиця та номер будинку).

На разі, звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявник не надав суду жодного належного та достатнього доказу втрати отриманого оригіналу виконавчого документа, не надав жодних доказів на підтвердження того, що боржником не погашена заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» і рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист - не виконано; не доведено, що не проведено стягнення з боржника за виконавчим листом, дублікат якого заявник просить видати. Також в заяві, всупереч встановленому судом щодо пред`явлення стягувачем виконавчого листа до виконання в травні 2016 року (а.с.67), зазначено недостовірні дані про те, що при підготовці виконавчого документу для направлення до органів ДВС, виконавчий лист було втрачено. Разом з тим, заявником суду не доведено жодним належним та допустимим доказом, що процесуальну дію не вчинено у зв`язку з обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк. За вказаних обставин, суд вважає, що безвідповідальне не пред`явлення виконавчого документу до виконання у визначений законом строк, не є поважною причиною для поновлення заявнику пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Також, судом враховано, що під час розкриття конверту (пакету), надісланого представником АТ КБ «ПриватБанк», виявлено, що до заяви про видачу дублікату та поновлення строку виконавчого документу по цивільній справі № 515/2148/15-ц не додано копії всіх документів, що зазначені в додатку, оскільки відсутній примірник підтвердження втрати виконавчого документу, згідно п.3 в описі додатків, що підтверджується актом за №5 від 04 червня 2019 року, складеним представником суду, що приймала вхідну кореспонденцію, в присутності працівників канцелярії суду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви банку про видачу дублікату та поновлення строку виконавчого документу слід відмовити, так як представником заявника не надано доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, як і те, що оригінал виконавчого документу було втрачено.

Керуючись ст. 433, п. 17.4. Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дублікату та поновлення строку виконавчого документу по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.А.Семенюк