МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №370/2820/17

"23" серпня 2019 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Захарченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» звернувся до суду із позовом, який уточнив, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № НОМЕР_1 від 20.12.2007 року лише з моменту переуступки по дату виготовлення розрахунку в загальному розмірі 130 082.69 гривень з яких:

41 505.89 гривень - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 88 576.80 гривень - нараховані відсотки згідно договору. Також просив стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 1951.24 гривень зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником прав та обов`язків якого виступає - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № НОМЕР_1 .

20.12.2007 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №0 від 20.12.2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено договір поруки №167309.

20.04.2012 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» уклало з ТОВ «Кредекс Фінанс» договір факторингу за №05/12, відповідно до умов якого відступило на користь останнього своє право вимоги заборгованості за вищевказаним кредитним договором.

У порушення ст.526, 527, 530, 1054 ЦК України відповідачі зобов`язань не виконали, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 20.02.2018 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачам наданий строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, подання відзиву.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 02.04.2019 року залучено до участі в справі №370/2820/17 правонаступника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Відповідачі ОСОБА_3 надали відзив на позов, згідно якого, позовні вимоги не визнали, вважають їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просять застосувати строки позовної давності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового розгляду не фіксується технічними засобами.

Судом встановлено, що 20.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником прав та обов`язків якого виступає - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору, банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) в сумі 21047.00 доларів США (двадцять одна тисяча сорок сім доларів США 00 центів) та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 106287.35 гривень (сто шість тисяч двісті вісімдесят сім гривень 35 копійок) за курсом Національного Банку України на день укладення договору.

Відповідно до умов кредитного договору, за користування кредитними коштами, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,00% річних.

Відповідно до п.1.2.2. позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору (якщо сторонами визначено такий графік погашення та укладено додаток №1 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 22.12.2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов та/або умов відповідної угоди сторін (а.с.86).

20.12.2007 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №0 від 20.12.2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено договір поруки №167309.

Відповідно до п.1.1. договору поруки - поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 , усіх його зобов`язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № НОМЕР_1 від 20.12.2007 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час , так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п.1.3. - поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

Відповідно до п.1.4. - відповідальність поручителя і боржника є солідарною (а.с.104-105).

Відповідачі належним чином не виконують взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно договору факторингу №05/12 від 20.04.2012 року та договору про внесення змін до нього від 14.05.2012 року, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк») відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» право вимоги за кредитними договорами, включаючи і договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № НОМЕР_1 від 20.12.2007 року (а.с.117-121).

Згідно реєстру заборгованості боржників ( додаток до договору від 14.05.2012 року про внесення змін до договору факторингу №05/12 від 20.04.2012 року), розмір заборгованості позичальника за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № НОМЕР_1 від 20.12.2007 року станом на 14.05.2012 року становить 21 047 доларів США, що еквівалентно 161 734.70 гривень (а.с.123-125).

Згідно Акту приймання-передачі від 14.05.2012 року, клієнт передав а фактор прийняв права вимоги за кредитами (а.с.127).

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 02.04.2019 року залучений до участі в справі №370/2820/17 правонаступник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (а.с.233).

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

При цьому, питання застосування строку позовної давності регулюються Главою 19 «Позовна давність» Цивільного Кодексу України.

Під поняттям позовна давність, відповідно до ст. 256 ЦК України розуміється строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, вказане поняття - це певний період у часі зі спливом якого у кредитора зникає можливість захистити своє право у судовому порядку. Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Законодавцем встановлено два види строку позовної давності: загальний (три роки) та спеціальний, який в свою чергу поділяється на скорочений та збільшений. Окремі випадки застосування спеціального строку позовної давності передбачені статтею 258 ЦК України.

Відповідно до ст. 259 ЦК України, сторони у випадку додержання письмової форми договору, можуть за своєю домовленості збільшити строк позовної давності, однак не можуть скорочувати законодавчо встановлені строки.

За загальним принципом проголошеним ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто законодавець заклав презумпцію обізнаності кредитора про його порушення прав, таким чином обов`язок доказування необізнаності покладено на кредитора. Щодо окремих відносин ст. 261 ЦК України визначені інші обставини початку перебігу строку позовної давності.

Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Законодавець не наводить прикладів підстав через які суд може визнати поважними причини пропущення строку позовної давності, таким чином суд самостійно оцінює кожні обставини на предмет поважності.

Встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом 27.12.2017 року.

З врахуванням обізнаності позивача про наявність боргу станом на 20.04.2012 року, терміну дії кредитного договору до 22.12.2014 року, заяви відповідачами вимоги про застосування позовної давності, як наслідок, суд вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності.

Таким чином, в задоволенні позову необхідно відмовити в зв`язку зі спливом позовної давності.

Керуючись вимогами ст.256, 259, 261, 267, 509, 525, 526, 527, 530, ч.1 ст.598, 599, 610, ч.2 ст.615, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.263-265 ЦПК України ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.п.15.5, п.п.15 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Макарівський районний суд Київської області.

Суддя