Справа № 761/3554/19
Провадження № 2-з/761/70/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту нежилі приміщення (в літ. «А»), загальною площею 107,00 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_3 та складають 28/100 ідеальних часток від нежилих приміщень площею 385,80 кв.м., які належать на праві власності ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві 04 вересня 1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, адреса зареєстрованого проживання: АДРЕСА_2).

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 має намір звернутись до суду із позовом про зобов'язання Відповідача укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна на умовах, встановлених Попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. за № 1796, предметом якого є нежилі приміщення (в літ. «А»), загальною площею 107,00 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_3 та складають 28/100 ідеальних часток від нежилих приміщень площею 385,80 кв.м. 09 жовтня 2018 року між ТОВ «Акцепт-Істейт», як майбутнім покупцем та ОСОБА_2, як майбутнім продавцем, було укладено Попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Марченко О.І. за № 1796, відповідно до п. 1 якого сторони взяли на себе зобов'язання у майбутньому укласти між собою договір купівлі-продажу нежилих приміщень (в літ. «А»), загальною площею 107,00 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_3 та складають 28/100 ідеальних часток від нежилих приміщень площею 385,80 кв.м. Попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна передбачено, що основний договір купівлі-продажу нерухомого майна має бути укладений не пізніше 09 грудня 2018 року. Вартість нерухомого майна за умовами Попереднього договору становить суму грошових коштів, що еквівалентно 160 000, 00 доларів США. Однак, відповідач свідомо ухиляється від укладання основного договору купівлі-продажу нерухомого майна, внаслідок чого він є неукладеним. 14.01.2019 року між ТОВ «Акцепт-Істейт», як первісний кредитор та ОСОБА_1, як новим кредитором, було укладено договір відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. та зареєстрований в реєстрі за № 6, відповідно до умов якого первісним кредитором було передано новому кредитору всі права та вимоги первісного кредитора за Попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна. На виконання умов договору відступлення права вимоги, 15 січня 2019 року ТОВ «Акцепт-Істейт» було відправлено відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги за вих. № 15-01/19-ЛП, в якому вказано, що всі права та обов'язки майбутнього покупця за Попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченим 09 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. за № 1796, перейшли до ОСОБА_1 15 січня 2019 року ОСОБА_1 направив ОСОБА_2 письмову пропозицію про укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, в якій позивач підтвердив свій намір укласти основний договір купівлі-продажу нерухомого майна та виразив готовність сплатити всю суму грошових коштів за нього, однак письмова вимога яка була отримана ОСОБА_2 17 січня 2019 року залишилась без задоволення, не здійснено жодних дій для укладання основного договору купівлі-продажу нерухомого майна. На даний час необхідним є вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна, належного на праві власності ОСОБА_2, у зв'язку з тим, що відповідач в будь-який момент може здійснити відчуження нерухомого майна, що матиме наслідком неможливості виконання рішення суду. Пропозиції щодо зустрічного забезпечення у заявника відсутні, так як запропонований вид забезпечення позову не може призвести до виникнення збитків у відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Як вбачається із заяви поданої ОСОБА_1, заява про забезпечення позову подається до подачі позовної заяви, яку останній має намір подати в порядку ч. 4 ст. 152 ЦПК України.

Згідно положень ч. 1 п. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та/або грошові кошти, що належать відповідачеві.

Заявник зазначає, що потенційним предметом спору буде саме зобов'язання ОСОБА_2 укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна на умовах, встановлених Попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. за № 1796, предметом якого є нежилі приміщення (в літ. «А»), загальною площею 107,00 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_3 та складають 28/100 ідеальних часток від нежилих приміщень площею 385,80 кв.м.

Заявником надано інформацію з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта нерухомого майна станом на 25.01.2019 року з якої вбачається, що нежилі приміщення (в літ. «А»), загальною площею 107,00 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_3 та складають 28/100 часток від нежилих приміщень площею 385,80 кв.м. належать ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 153 ч. 5 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Оскільки, обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлюваної шкоди потенційному відповідачу, а також відсутність обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

Враховуючи, що в заяві наявні відомості щодо можливого в майбутньому спору та ініціативи заявника звернутись з відповідним позовом до суду, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.ст. 151, 153, 259-261, 353 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - задовольнити.

Накласти арешт на нежилі приміщення (в літ. «А»), загальною площею 107,00 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_3 та складають 28/100 часток від нежилих приміщень площею 385,80 кв.м. належать ОСОБА_2, номер запису про право власності: 1578164.

Дані про стягувача: ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Рокитянським РВ ГУ МВС України у Київській області 11.01.2005 року.

Дані про боржника: ОСОБА_2, адреса: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві 04.09.1996 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 31 січня 2019 року.

Суддя: