1Справа № 335/8756/19 2-з/335/99/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засідання Косатої М.А, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ТОВ «Фірма «Вадим» про стягнення заробітної плати та інших виплат при звільненні, моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 09 вересня 2019 року відкрито провадження у вищезазначеній справі.

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нежитлове приміщення, розташоване у будинку АДРЕСА_1 , яке належить ТОВ «Фірма «Вадим», земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 .

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, її обґрунтування, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується дана заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, з урахуванням відсутності підстав ризиків невжиття заходів забезпечення позову та їх доказів, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вважає за необхідне відмовити у задоволенні даної заяви.

Заява розглядається без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову.

Пунктом 1ч.1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно абз. 1 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору, реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Так, звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на його користь не отриману заробітну плату в сумі 36 210,57 грн., при відсутності такої довідки підприємства про наявність заборгованості перед заявником, компенсацію втрати частини заробітної плати 58 288,15 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку 201 051,42 грн., моральну шкоду 100 000 грн.

Так, зазначаючи причини вжиття заходів по забезпеченню позову, заявник не зазначає доказів існування обставин, які на його думку можуть унеможливити чи утруднити виконання судового рішення у даній справі. Відсутність останніх позбавляє суд об`єктивно оцінити такі обставини.

Слід також зазначити, що прохаючи забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, заявник не надає суду доказів його вартості, що позбавляє суд можливості перевірити співмірність заходу забезпечення позову із заявленими ними вимогами у відповідності до положень ст.152 ЦПК України.

Викладене дає суду підстави стверджувати, що посилання заявника на відчуження відповідачем та можливе відчуження нерухомого та рухомого майна є необгрунтованими припущеннями і на переконання суду не можуть слугувати причиною застосування заходів по забезпеченню позову у встановленому ним обсязі та у визначений ним спосіб. Інших обгрунтованих причин заявник не наводить.

Зважаючи на те, що позивачем не наведено належних підстав для забезпечення позову та обґрунтування необхідності його застосування, не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав позивача, а також недоведеність позивачем необхідності застосування саме такого заходу забезпечення позову, співмірності заходів забезпечення, заявленим позовним вимогам, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149, 153, 154, 157, 260, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до ТОВ «Фірма «Вадим» про стягнення заробітної плати та інших виплат при звільненні, моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в 15-денний строк з дня її постановлення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Суддя: Н.І. Рибалко