РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Енергетик-9» про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

18 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Десятої Київської державної нотаріальної контори про визнання права власності.

Свої вимоги мотивує тим, що її батько ОСОБА_4 був членом Житлово-будівельного кооперативу «Енергетик-9» на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради від 21 листопада 1966 року № 1374.

31 грудня 1982 року ОСОБА_4 повністю сплатив розмір пайового внеску за квартиру АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер.

Вона звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини на спадкове нерухоме майно, проте свідоцтво про право на спадщину їй не видали, оскільки ОСОБА_4 за життя не було отримано відповідний правовстановлюючий документ та не було зареєстровано право власності на квартиру.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 25 серпня 2016 року відкрито провадження у справі.

Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року за клопотанням позивача замінено неналежного відповідача на належного - ОСОБА_3

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року витребувано докази у справі.

Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року до спільного розгляду з первісним позовом прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОК «Житлово-будівельний кооператив «Енергетик-9» про визнання права власності.

Вимоги зустрічного позову мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_4 Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 був членом Житлово-будівельного кооперативу «Енергетик-9» на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради від 21 листопада 1966 року № 1374. 31 грудня 1982 року ОСОБА_4 повністю сплатив розмір пайового внеску за квартиру АДРЕСА_1.

Вона звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини на спадкове нерухоме майно. Постановою державного виконавця від 25 червня 2016 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ОСОБА_4 за життя не було отримано відповідний правовстановлюючий документ та не було зареєстровано право власності на квартиру.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Позивач за первісним позовом та її представник у судовому засіданні підтримали вимоги позову з урахуванням поданого зустрічного позову.

Відповідач за первісним позовом у судовому засіданні підтримала зустрічну позовну заяву та просила її задовольнити.

Третя особа за зустрічним позовом у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 115).

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, який був батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_3, був членом Житлово-будівельного кооперативу «Енергетик-9» на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради від 21 листопада 1966 року № 1374.

31 грудня 1982 року ОСОБА_4 повністю сплатив розмір пайового внеску за квартиру АДРЕСА_1 в сумі 4273 рубля 98 копійок, що підтверджується довідкою ОК «Житлово-будівельний кооператив «Енергетик-9» № 19/15 від 11 серпня 2015 року (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 15 липня 2015 року Серії НОМЕР_3 (а.с. 11).

25 червня 2016 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа № 1005/2015 щодо майна померлого ОСОБА_4 (а.с. 49-83).

ОСОБА_2 звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 50).

ОСОБА_3 звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 51).

Відповідно до постанов державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори Гаєвської О.О. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 червня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 79, 80).

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів спадкової вбачається, що ОСОБА_4 заповіт не складав.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є доньками ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 60, 61).

З позову вбачається, що ОСОБА_4 за життя не зареєстрував належну йому квартиру відповідно до норм законодавства України.

З інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 22 вересня 2015 року вбачається, що згідно з даними бюро квартира АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрована (а.с. 74).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

На час виплати пайового внеску питання державної реєстрації права власності на нерухоме майно регулювалось Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, що передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

За життя ОСОБА_4 не оформив право власності, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 79, 80).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Спадкоємицями за законом після смерті ОСОБА_4 є його доньки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с. 50, 51).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позбавлені можливості розпорядитися належним їм спадковим майном - квартирою, що належала спадкодавцю ОСОБА_4, оскільки немає правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності останнього на квартиру, тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позбавлені можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно.

Враховуючи те, що у сторін існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на квартиру в порядку спадкування за законом по 1/2 частині кожній.

З огляду на наведене, первісний позов підлягає задоволенню частково, а зустрічний - повністю.

Керуючись статтями 331, 392, 1216-1218, 1258, 1261 ЦК України, статтями 19-1, 21 Закону України «Про кооперацію», статтями 3, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2) про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), третя особа Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Енергетик-9» (м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 9, ) про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: