Справа № 603/853/18
Провадження №2/603/82/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2019 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г. ,

секретар судового засідання Сандалюк О.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (далі - ПАТ «Київський страховий дім») про відшкодування матеріальної шкоди, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що 22.06.2018 року приблизно о 12 год. 00 хв. на автодорозі Івано-Франківськ - Бучач - Тернопіль на 50 км + 800 м ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Volkswagen T-4», реєстраційний номер НОМЕР_1, не була уважна і належним чином не стежила за дорожньою обстановкою, не обравши безпечної швидкості руху та дистанції, допустила зіткнення з автомобілем ВАЗ 211540, реєстраційний номер НОМЕР_2, під його керуванням, який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого автомобіль ВАЗ 211540 зазнав механічних пошкоджень. Вина ОСОБА_3 у вказаній дорожньо-транспортній пригоді (далі - ДТП) встановлена постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 4.09.2018 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача на час вчинення ДТП застрахована в ПАТ «Київський страховий дім». Відповідно до звіту №76 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку від 16.07.2018 року розмір заподіяної матеріальної шкоди в результаті ДТП становить 38421,36 грн. 21.09.2018 року позивач звернувся до відповідача ПАТ «Київський страховий дім» із заявою про виплату страхового відшкодування, проте згідно інформації, розміщеної на сайті компанії, йому стало відомо про те, що 13.08.2018 року опубліковано повідомлення про ліквідацію вказаної компанії та встановлено строк два місяці для заявлення кредиторами своїх вимог. З приводу поданої позивачем заяви не надійшло жодної відповіді.

Посилаючись на наведене, просить стягнути на його користь з ПАТ «Київський страховий дім» матеріальну шкоду в розмірі 37421, 36 грн., з ОСОБА_3 - 1000 грн. (суму фаншизи), стягнути з відповідачів судові витрати.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з наведених у ньому підстав, просять позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 суду пояснив, що позивач вчинив всі необхідні дії для врегулювання страхового випадку та здійснення страхової виплати, чого не було здійснено відповідачем - ПАТ «Київський страховий дім».

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з неї в користь позивача 1000 грн. матеріальної шкоди визнала, проте заперечила з приводу стягнення судових витрат.

Відповідач ПАТ «Київський страховий дім» не забезпечив явку представника у судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, про причини своєї відсутності суду не повідомили.

Судом встановлено такі обставини.

Постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 4.09.2018 року встановлено, що ОСОБА_3 22.06.2018 року близько 12 год. 00 хв. на автомобільній дорозі Івано-Франківськ - Бучач - Тернопіль, 50 + 800 м, керуючи транспортним засобом «Volkswagen T4», державний номерний знак НОМЕР_1, будучи неуважною, не оцінивши дорожньої обстановки, не обравши безпечної швидкості руху та дистанції, допустила зіткнення з автомобілем ВАЗ 211540, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим порушила п.п. 12.1, 13.1 ПДР України.

ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Постанова суду набрала законної сили.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки ВАЗ-211540, д.н.з. НОМЕР_2.

Згідно звіту №76 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку автомобіля, що належить ОСОБА_1, складеного 16.07.2018 року ПП ОСОБА_4, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП становить 38421,36 грн.

Як вбачається з даних полісу страхування №АК/6862845, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на час ДТП застрахована в ПАТ «Київський страховий дім». Строк дії договору - з 01.02.2018 року до 31.01.2019 року, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну, що визначена в договорі, становить 100 000 грн., розмір франшизи - 1000 грн.

Як убачається із наявного у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення, 21.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Київський страховий дім» з відповідним листом, проте, як ствердив позивач, рішення про виплату страхового відшкодування чи у відмові від її виплати страховиком не прийнято.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Види обов'язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За змістом даного Закону (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Згідно п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За нормами ст.9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

У відповідності до п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У силу ст. 28 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Також п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" передбачено дії страховика після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України передбачено обов»язок страховика у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

В силу вимог ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Велика Палата Верховного суду у своїй постанові від 4 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц зазначила, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених устатті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування (п.35).

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач ПАТ «Київський страховий дім» не забезпечив явку представника у судове засідання, відзиву на позов не подав та не надав суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача.

Судом з»ясовано, що між винними діями відповідача ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом марки «Volkswagen T-4», р.н. НОМЕР_1, та отриманням транспортним засобом ВАЗ 211540, р.н. НОМЕР_2, механічних пошкоджень, наявний причинний зв'язок.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач не отримав страхового відшкодування, хоча звернувся з відповідною заявою до страховика - відповідача, заявлена ним сума 37 421,36 грн. доведена матеріалами справи, зокрема даними звіту №76 від 16.07.2018 року. У даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ПАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, а також з відповідача ОСОБА_3 на його користь 1000 грн., що становить визначений в договорі обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір франшизи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на норми процесуального законодавства, що регулюють порядок розподілу судових витрат між сторонами, з відповідача ПАТ «Київський страховий дім» підлягає стягненню в користь ОСОБА_1 686 грн. 48 коп. сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору, що становить 97,4 %, а решту 2,6%, а саме 18 грн. 32 коп. - стягнути на користь позивача з ОСОБА_3

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 12, 14, 16, 511, 636, 988, 999, 1187, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» в користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 37 421 (тридцять сім тисяч чотириста двадцять одна) грн. 36 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» в користь ОСОБА_1 686 грн. 48 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 18 грн. 32 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: с.Бертники Монастириського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4.

Відповідач: ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім», місцезнаходження: вул. Артема, 37-41 м. Київ, 04053, .

Повний текст рішення суду складено та підписано 8 лютого 2019 року.

Головуючий суддя Ю.Г.Гудкова

Суддя Ю. Г. Гудкова