Справа № 171/688/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 вересня 2019 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Хоруженко Н.В.,
за участю секретаря - Харченко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
18.04.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . В будинку було зареєстровано відповідача за даним позовом. З січня 2018 року відповідач в будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, особистих речей в будинку не має і взагалі даним житловим приміщенням не цікавиться, перешкод в користуванні житловим приміщенням позивач не чинив, весь тягар по підтриманню будинку в належному стані лежить на позивачеві, тому на підставі вище вказаного просить позов задовольнити.
Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
За твердженням ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.
Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним ордером на жиле приміщення № 5 виданий Виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області (а.с.4).
З акту № 433 від 04.04.2019 року про фактичне місце проживання мешканців м.Зеленодольськ встановлено, що в квартири АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак на теперішній час проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 знаходиться в місцях позбавлення волі, дана інформація підтверджується сусідами (а.с.9).
Відповідно до п.7 ч.3 ст.71 ЖК Української РСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім`ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання.
Судом встановлено, що відповідач за вищевказаною адресою зареєстрований, однак не проживає з причини знаходження його в місцях позбавлення волі, що не є поважною причиною для визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, тому, суд вважає, що в позові слід вімовити.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Апостолівський районний суд.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя:Н. В. Хоруженко