КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 756/156/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва, постановленого під головуванням судді Жука М.В. 21 лютого 2019 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

У С Т А Н О В И Л А:

У січні 2019 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

На обґрунтування позовних вимог вказувала, що з 01.07.2016 ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 .. В шлюбі у подружжя народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Вказувала, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає. На даний час, ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги до досягнення дитиною трирічного віку.

За таких обставин, просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 лютого 2019 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.12.2018 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 768 грн 40 коп.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що місцевий суд не врахував його матеріальний стан та скрутне матеріальне становище. Також судом не враховано те, що відповідач добровільно сплачує кошти на утримання спільної з відповідачкою дочки.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано того, що станом на теперішній час, із заробітної плати відповідача здійснюється відрахування аліментів в розмірі 57 відсотків, з яких 25% на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 16% на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 16 % на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому він не має матеріальної можливості утримувати позивача.

ОСОБА_2 та його представник підтримали апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній та просили її задовольнити.

Позивач та її представник просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що дитина проживає разом із матір?ю, позивач на час розгляду справи знаходилася у декретній відпустці, а тому з урахуванням доходів відповідача та його витрат, аліменти на утримання дружини у розмірі 1/8 частини від усіх видів доходів будуть достатніми.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом установлено, що 01.07.2016 року між сторонами був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу від 01.07.2016 Серія НОМЕР_1 , актовий запис № 830, видане Оболонським ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві (Том І а.с. 15).

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 , актовий запис № 2331, видане Оболонським ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві (Том І а.с. 16).

Відповідно до довідки № 927 від 21.12.2018, виданої ОСОБА_3 Національним педагогічним університетом ім. М.П. Драгоманова зазначено, що вона працює на посаді викладача кафедри соціальної політики та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 20.02.2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року. (Том І а.с. 27).

Наказом Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова від 15.06.2018 № 268, ціна на проживання в гуртожитках університету з 01.07.2018 затверджено для співробітників університету у розмірі 1000 грн на місяць. (Том І а.с. 28).

Постановою Київського апеляційного суду від 30.11.2018, змінено рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20.09.2018 та визначено частку від заробітку ОСОБА_2 , яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , у розмірі 1/4 частини.

За положеннями ч. 2 ст. 75 Сімейного кодексу України, право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання існує незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов?язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд першої інстанції врахував, що відповідач має працездатний вік, має можливість сплачувати аліменти та дійшов правильного висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/8 частини доходів відповідача щомісячно з дня подачі позову та до досягненням дитиною трьох років.

Посилання апелянта та його представника на ту обставину, що відповідач в добровільному порядку сплачує аліменти на неповнолітню дочку від попереднього шлюбу та на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, враховано судом першої інстанції , а саме розмір аліментів, які просила стягнути позивач, зменшено з 1/4 частини до 1/8 частини від доходу відповідача.

Як убачається із наявного в матеріалах справи договору про сплату аліментів на неповнолітню дитину від 11.06.2018 року, відповідач ОСОБА_2 зобов?язався в добровільному порядку сплачувати ОСОБА_9 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 16% від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку, починаючи з 01.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (Том І а.с. 49).

Із договору про сплату аліментів на повнолітню дитину від 12.06.2018 року убачається, що відповідач ОСОБА_2 в добровільному порядку зобов?язався сплачувати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 16% від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 12.06.2018 року і до закінчення дочкою навчання у вищих навчальних закладах (Том І а.с. 54).

Крім того, Постановою Київського апеляційного суду від 30.11.2018, визначено частку від заробітку ОСОБА_2 , яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , у розмірі 1/4 частини.

Відповідно до ст. 70 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження», із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров?я або смертю особи, у зв?язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

Законодавець при цьому захищає і інтереси платника аліментів, допускаючи стягнення із його заробітної плати не більше 50 %, а тому в разі стягнення аліментів на двох і більше дітей, він за його бажанням може зменшити розмір аліментів, що стягуються на користь усіх дітей, тобто їх частки будуть рівними, а всі разом стягнення будуть відповідати 1/2 частині від доходів відповідача.

Таким чином, задовольняючи позов частково та стягуючи аліменти на утримання дружини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, визначивши частку від заробітку відповідача в розмірі 1/8 частини його доходів, яка підлягає стягненню на утримання дружини до досягнення дочкою трьох років, оскільки на думку колегії суддів відповідач спроможний надавати їй таку допомогу.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач у добровільному порядку перераховує позивачу аліменти не заслуговують на увагу, оскільки добровільна сплата аліментів не є підставою для відмови в позові.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції повно і всебічно з?ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді :