Справа № 137/653/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2019 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М

секретаря судових засідань Голоти О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт.Літин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області, про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом, в якому зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дяковецьке».

Коли позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю законних підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину на його ім`я та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився. Натомість його представник-адвокат Заєць Б.В. надав до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести у відсутність позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання також не з`явилась. Надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Представник відповідача Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надали суду листа про розгляд справи без їх участі. Позов визнають.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав.

Так, згідно заповіту від 24.01.1991 р. (а.с. 8) ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все що буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі хата, заповідає ОСОБА_2 та ОСОБА_1 порівно. Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 9), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до довідки Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . В списках громадян, які мають право на земельний пай КСП «Дяковецьке» с. Гавришівка числиться за № 60. А також земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 ; 0,2500 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, 0.2100 га. для ведення особистого селянського господарства. Довідкою виконавчого комітету Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області за № 232 від 22.04.2019 р. (а.с. 11) головою домогосподарства по АДРЕСА_1 являлась ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Довідкою Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області за № 233 від 22.04.2019 р. (а.с. 11) зазначається, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті проживала та була зареєстрована та являлась головою домогосподарства в АДРЕСА_1 . За даною адресою зареєстрована та проживала одна. Технічним паспортом (а.с. 14-17 зазначається, що виготовлена технічна документація на будинок по АДРЕСА_1 . Рішенням Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області від 10.09.2015 р. (а.с. 18) вул. «Островського» в с. Гавришівка перейменовано на вул. «Садова ». Листом Літинської державної нотаріальної контори за № 929/02-14 від 12.06.2014 р. (а.с. 19) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 по причині відсутності законних на те підстав.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в нотаріальному порядку ОСОБА_1 не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за ним право на земельну частку (пай), оскільки судом встановлено, що він є спадкоємцем за заповітом і має право на оформлення спадщини.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень`права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в нотаріальному порядку позивач ОСОБА_1 не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок з по господарськими спорудами, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 оскільки судом встановлено, що він є спадкоємцем за законом і має право на оформлення спадщини.

На підставі ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1261, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 48, 76, 81, 200, 206, 247, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 120,125 ЗК України Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області, 17.04.2001 р., право на земельну частку (пай) розміром 1,65 в умовних кадастрових гектари, що належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі сертифікату серії НОМЕР_2 виданому Літинською районною державною адмністрацією Вінницької області на підставі розпорядження № 173 у порядку спадкування за заповітом.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області, 17.04.2001 р., право власності на житловий будинок літера «А», загальною площею 46,3 кв.м., житловою площею 25,9 кв.м., допоміжною площею 16,8 кв. м., та господарські споруди сарай літера «Б», погріб літера «В», ворота № 1, хвіртка № 2, огорожа № 3, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.