РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14015/18

пр. № 2/759/1869/19

14 січня 2019 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Журибеди О.М.,

при секретарі Крічфалушій М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання втратившою право користування та зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 серпня 2018 року ОСОБА_1, було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом з відповідною реєстрацією права власності, згідно з яким він став власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Спадкодавцем був брат позивача - ОСОБА_3, який помер у листопаді 2017 року.

Як відомо позивачу, колишній власник квартири ОСОБА_3 зареєстрував у ній свою колишню дружину - відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

23 грудня 2016 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано рішенням Святошинського районного суду м. Києва. Рішення набрало законної сили 06 січня 2017 року

З січня 2017 року відповідач з'їхала з квартирі на невідому позивачу адресу, забрала свої речі, квартирою протягом тривалого часу не користується, але відповідно до законодавства України добровільно не знялася з реєстраційного обліку з квартири та не зареєструвала своє нове місце перебування, не бере участі в її утриманні, чим порушує право власності позивача, перешкоджає йому володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином про день, час та місце судового розгляду в тому числі через офіційний сайт суду.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився повідомлявся належним чином про день, час та місце судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та представника позивача, допитавши свідків, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що 01 серпня 2018 року ОСОБА_1, було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом з відповідною реєстрацією права власності, згідно з яким він став власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Спадкодавцем був брат позивача - ОСОБА_3, який помер у листопаді 2017 року.

Згідно відомостей відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 28).

23 грудня 2016 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано рішенням Святошинського районного суду м. Києва. Рішення набрало законної сили 06 січня 2017 року (а.с. 7).

З січня 2017 року відповідач з'їхала з квартирі на невідому позивачу адресу, забрала свої речі, квартирою протягом тривалого часу не користується, але відповідно до законодавства України добровільно не знялася з реєстраційного обліку з квартири та не зареєструвала своє нове місце перебування, не бере участі в її утриманні, чим порушує право власності позивача, перешкоджає йому володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Позивач одноосібно сплатив всю суму заборгованості за комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1, яка накопичилася від часу відкриття спадщини по червень 2018 року у сумі 6 350 грн. (а.с. 10-23) та продовжує сплачувати поточні платежі (а.с. 37-42).

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили обставини справи, те що відповідач є колишньою дружиною ОСОБА_3 та відсутня за адресою її реєстрації: квартирою в квартирі АДРЕСА_1 без поважних причин.

Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому із змісту частини першої ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача немає встановлених законом підстав користуватися житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Приймаючи до уваги те, що реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу, як власнику, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися квартирою, суд вважає за можливе захистити його права, усунувши перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження власністю.

При цьому, позивачем ставиться питання про зняття з реєстрації ОСОБА_2. Дана позовна вимога не може бути задоволена судом з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином відсутні підстави задоволення позовних вимог у частині зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку, оскільки наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до вищезазначеного закону є підставою для зняття особи з реєстрації.

У разі відмови компетентного органу зняти особу з реєстраційного обліку на підставі даного судового рішення, в разі набрання ним законної сили, така відмова (бездіяльність) може бути оскаржена в адміністративному порядку.

З викладеного, керуючись ст. 150 ЖК України, ст.ст.383, 391, 402 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-89, 258, 259, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування в квартирі АДРЕСА_1.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Журибеда