Провадження № 2-з/344/17/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Шамотайло О.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в судді Івано-Франківсього міського суду Івано-Франківської області Бородовського С.О. знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

09.09.2019 року відкрито провадження в справі.

11.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Заява ОСОБА_1 була зареєстрована та розподілена судді Бородовському С.О. шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі складу суду.

Згідно наказу №745 від 09.09.2019 року ОСОБА_3 перебуває у відрядженні з 11.09.2019 року по 13.09.2019 року.

Відповідно до п.2.3.51 Положення про АСДС проведено повторний автоматизований розподіл.

Шляхом проведення автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Шамотайла О.В.

Із змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/3 частки у нерухомому майні квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 16831802, що належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності; гараж №1162, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності та гараж АДРЕСА_3 НОМЕР_1 , ряд 3, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , автогаражний АДРЕСА_5 , реєстраційний номер нерухомого майна 24466700, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З урахуванням приписів ч. 1 ст. 153 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно до ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 Цивільного процесуального кодексу України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.

Так, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.ч.1-2 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України).

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 10 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України).

Суд звертає увагу на те, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під забезпеченням позову Суд розуміє вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення цивільної справи, визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

В ст. 151 ЦПК України викладено вимоги до заяви про забезпечення позову, зокрема в заяві про забезпечення позову повинно бути вказано захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Проаналізувавши обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, та вимоги чинного законодавства України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 (зі змінами та доповненнями), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається зі змісту позовних вимог в даній цивільній справі, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти за договором позики.

В заяві про забезпечення позову заявник просить накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності та приватної власності.

Підставами для необхідності вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає те, що відповідач вже більше, як два роки не виконує зобов`язання щодо повернення грошових коштів, тому у нього є обґрунтоване припущення, що відповідач не намірений і в майбутньому повернути позичені кошти у випадку позитивно ухваленого рішення суду по даній справі. При цьому доказів на підтвердження даних обставин заявником не надано.

Так, зміст норми пункту 1 частини 1 статті 152 ЦПК України передбачає такий спосіб забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

При цьому, враховуючи мету процесуального інституту забезпечення позову (забезпечення реального виконання рішення суду в майбутньому), а також необхідність суворого дотримання процесуальних прав всіх учасників процесу, суд звертає увагу на те, що, звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник повинен не лише навести, але й довести наявність підстав для вжиття заходів забезпечення цивільного позову.

Суд також звертає увагу на вимоги частини 3 статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про те, що в заяві про забезпечення позову позивачем не наведено обґрунтованих та обєктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить відповідачу, наявності процесуальних підстав для вжиття заходів забезпечення позову, як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на викладене Суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви Позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-150,152ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Суддя: Шамотайло О.В.