Справа № 366/1443/19
Провадження № 2/366/535/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 вересня 2019 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді: Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт.Іванків справу за позовом ОСОБА_1 до Кухарської сільської ради Іванківського району Київської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дядько - ОСОБА_2 , який проживав в с.Підгайне Іванківського району Київської області.

ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності мав житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 свого часу ніяких правовстановлюючих документів на будинок не оформив. На сьогоднішній день вказане домоволодіння по даним місцевої, Кухарської сільської ради Іванківського району Київської області рахується власністю ОСОБА_2 .

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла ОСОБА_1 , шляхом подачі 25 січня 2019 року заяви про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області (спадкова справа № 30/2019). Інших спадкоємців не має.

При зверненні позивача до Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області з прохання видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, позивачу було відмовлено через відсутність на будинок правовстановлюючих документів; не доказано родинні відносини між позивачем та померлим ОСОБА_2 (актові записи про народження та про одруження матері позивача не збереглися, поновити їх не можливо).

В зв`язку з виниклими обставинами позивач звернулась до суду з позовом та просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її дядька - ОСОБА_2 , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; встановити факт родинних відносин між нею та спадкодавцем ОСОБА_2 .

В підготовчому судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала з наведених в позовній заяві підстав та просила суд задовольнити їх.

Відповідач, Кухарська сільська рада в підготовче та судове засідання не з`явились, звернулися до суду з листом, в якому позов ОСОБА_1 визнають та просять справу розглядати у відсутності їх представника.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила суду, що знала мати позивача - ОСОБА_4 та спадкодавця ОСОБА_2 , які були рідними братом і сестрою. Вона працює в Центрі милосердя на дому, а тому дуже часто доглядала за матір`ю позивача. У ОСОБА_2 була дружина, яка померла, дітей він не мав.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила суду, що проживає в одному селі, де проживали батьки спадкодавця: ОСОБА_2 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мати - ОСОБА_4 були рідними братом і сестрою.

Суд, вислухавши позивача, свідків, вивчивши докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, враховуючи визнання позову відповідачем, приходить до висновку про задоволення позову як обґрунтованого доказами.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України «у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову».

Відповідач позов визнав.

Позивач надала суду належні докази: копію свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5); копію свідоцтва про смерть матері позивача ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6); копію свідоцтва про своє народження, з якого слідує, що ОСОБА_4 являється матір`ю позивача (а.с.7); копію свідоцтва про укладення шлюбу, з якого слідує, що позивач ОСОБА_1 після реєстрації укладення шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с.8); повідомлення Державного архіву Київської області Київської обласної державної адміністрації за № 01-43/2105 від 26.10.2018 року, з якого слідує, що на зберігання до Державного архіву Київської області книги реєстрації актів про народження громадян у с.Підгайне Іванківського району Київської області за 1923 рік у складі архівного фонду Р-5634 «Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області» не надходили, тому надати архівну довідку про народження ОСОБА_4 не має можливості (а.с.10); копію запису про народження спадкодавця.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 травня 2019 року, спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла гр. ОСОБА_1 , заявою від 25.01.2019 року. Інших спадкоємців не має (спадкова справа № 30/2019).

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 травня 2019 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю на нього правовстановлюючого документа та не доказано родинні відносини із спадкодавцем.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З довідки Кухарської сільської ради Іванківського району Київської області № 809 від 12.12.2018 року вбачається, що житловий будинок з надвірними прибудовами, який знаходиться в АДРЕСА_1 згідно по господарської книги № 9, номер об`єкта по господарського обліку 0565-1, рахується за померлим ОСОБА_2 .

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі в частині визнання права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та який належав ОСОБА_2 .

Що стосується позовних вимог в частині встановлення факту родинних відносин суд приходить наступного.

Враховуючи вимоги п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, згідно якого позивач є єдиним спадкоємцем на майно померлого, що підтверджується постановою Іванківської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 травня 2019 року (а.с.11).

Позивач з метою оформлення спадщини після смерті дядька, 25 січня 2019 року звернулася до Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтв на спадкове майно, однак отримала відмову, оскільки, не можливо встановити факт родинних відносини між позивачем та ОСОБА_2 (а.с.11).

Факт перебування позивача в родинних відносинах із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дядька та племінниці підтвердили своїми показами у судовому засіданні свідки.

Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджують те, що позивач ОСОБА_1 являється племінницею ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, маються всі підстави для задоволенню позову в частині встановлення факту родинних відносин, оскільки встановлення факту родинних відносин породить для позивача певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує.

Отже, маються підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

З матеріалів справи слідує, що позивачем судовий збір сплачений, який вона просить не стягувати з відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 392, 1216-1223, 1258, 1268-1270, 1296-1298 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення", ст.ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 315, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ,- задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є племінницею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право приватної власності на спадкове майно її дядька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Будинок розміром житлової площі 42,9 кв.м, розміром загальної площі 82,5 кв.м, в плані під літ.»А». Надвірні будівлі: веранда «а1», ганок «а2», сарай «Б, Г», літня кухня «В», вбиральня «Д», хвіртка №1, ворота №2, огорожа №3, колодязь №4.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст виготовлено 11 вересня 2019 року

Суддя: Н.А. Тетервак