Провадження №2/523/2568/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2019 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Круглікова О.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні , в порядку загального позовного провадження, в залі суду №5 в місті Одесі , справу за позовом -

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємства «Міські дороги» ОМР (65031, місто Одеса, вулиця Промислова,38) , Управління дорожнього господарства Одеської міської ради, ( 65078, місто Одеса, вулиця Генерала Петрова, 22) , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 головний інженер КП «Міські дороги», про стягнення грошових коштів,

Установив:

09 серпня 2016р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення солідарно з Комунального підприємства «Міські дороги», Управління дорожнього господарства Одеської міської ради, завдану їй матеріальну шкоду в сумі 169 931,06 грн. ; суму витрат по визначенню вартості матеріальної шкоди пошкодженого автомобіля за висновком спеціаліста в загальному розмірі 1700,00 грн.; суму витрат за зберігання автомобіля за лютий-квітень 2016 року 480,00 грн.; судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 7000,00 грн., судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 1700,00 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що їй на праві власності належить автомобіль марки «Тойота» д/номер НОМЕР_1 . 15.02.2016р. близько 18:45 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Тойота» д/номер НОМЕР_1 , по проспекту Добровольського у Суворовському районі м. Одеса, здійснила наїзд на вибоїну (провал) асфальтобетонного покриття, яку у зв`язку із дощем не було видно. Внаслідок наїзду на зазначену пошкоджену ділянку дороги (вибоїну), автомобіль позивача відкинуло за межі проїздної частини і він скоїв наїзд на вітрини торгівельних павільйонів на ринку «Добровольський», у зв`язку з чим автомобіль позивачки отримав значні механічні пошкодження.

На місце вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди були викликані співробітники поліції, що зафіксували дорожньо-транспортну пригоду, склали схему ДТП, отримали пояснення свідків та очевидців.

Окрім того, працівники поліції провели обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, здійснили заміри вибоїни, та прийшли до висновку про те, що ділянка, на якій сталося вищевказане ДТП не відповідає вимогам правил норм та стандартів України

Одночасно, з метою встановлення винних осіб у ДТП, органом дізнання УПП в м.Одеси 17.03.2016 року в Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз було направлено прохання щодо проведення експертного автотехнічного дослідження по матеріалах ДТП.

30.03.2016 року Одеським науково-дослідний інститутом судових експертиз (судовим експертом Поповим С.О.) був складений Висновок № 1230 по експертному авто-технічному дослідженню обставин наїзду автомобіля «Тойота» р/н НОМЕР_1 на вибоїну та подальшого його виїзду за межі проїзної частини.

За висновками експерта, в умовах події водій автомобіля «Тойота» був позбавлений технічної можливості запобігти події.

Враховуючи результати експертизи, 12.04.2016р. співробітником Національної поліції у м.Одеса був складений Протокол (серія АП2 №456001) про адміністративне правопорушення на ОСОБА_2 , який на момент події працював головним інженером КП «Міські дороги» та був відповідальним за експлуатаційний стан проїзної частини проспекту Добровольського у м.Одесі.

30 травня 2016 року Суворовським районним судом м. Одеси було винесено постанову по справі № 523/6724/16-п, відповідно до якої провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було закрито у зв`язку із закінченням строку накладання адміністративного стягнення.

08 квітня 2016 року Позивач самостійно звернувся із заявою до оцінщика ТОВ «Феміда та ОСОБА_3 », відповідно до якої оцінщиком ОСОБА_4 був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу та визначено вартість матеріального збитку. Вартість проведення даного огляду складала 1700,00 грн.

За результатами даного огляду був складений Висновок спеціаліста № 14/04/16-1 від 14.04.2016 року та розрахована загальна вартість матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу ТЗ (0,62) - 169 931,06 грн.

Окрім того, з моменту ДТП пошкоджений автомобіль позивачки не міг експлуатуватися, і тому з моменту ДТП до теперішнього часу даний автомобіль зберігався на автостоянці «Промінь» місце № 199, сума витрат позивачки за зберігання автомобіля за лютий - квітень 2016 року становила 480,00 грн.

Окрім того, позивачка за час розгляду справи зазнала витрат на надання правової допомоги у розмірі 7000 гривень, котрі просила також стягнути з відповідачів, так як і судовий збір у розмірі 1700 гривень.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2016 року суддею Сувертак І. В. прийнято до свого розгляду зазначену цивільну справу в порядку по старій редакції ЦПК України. (а.с. 66).

По справі проведено судову авто - технічну експертизу, висновок №18-5917/5918 складено 29 січня 2019 року. (а.с. 207-209).

Ухвалою суду від 23 травня 2019 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд по суті позову.

Відповідачі позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали в повному обсязі, просили відмовити у їх задоволенні (а.с. 98-99, 102-104). Відзиви на позовну заяву зводяться до того, що їх провину не доведено, в матеріалах справи відсутні докази того, що сама ОСОБА_1 в момент ДТП не порушувала правила дорожнього руху, тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

З`ясував обставини справи, вислухав сторони та представників сторін, котрі були присутні в судовому засіданні, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «Тойота» д/номер НОМЕР_1 , про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 11).

15.02.2016р. близько 18:45 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Тойота» д/номер НОМЕР_1 , по проспекту Добровольського у Суворовському районі м. Одеса, здійснила наїзд на вибоїну (провал) асфальтобетонного покриття (23 см. !!!), яку у зв`язку із дощем не було видно. Внаслідок наїзду на зазначену пошкоджену ділянку дороги (вибоїну), автомобіль позивачки відкинуло за межі проїздної частини і він скоїв наїзд на вітрини торгівельних павільйонів на ринку «Добровольський», у зв`язку з чим автомобіль позивачки отримав значні механічні пошкодження. Зазначені обставини підтверджуються схемою ДТП та ін. (а.с.12).

Окрім того, працівники поліції провели обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, здійснили заміри вибоїни, та прийшли до висновку про те, що ділянка, на якій сталося вищевказане ДТП не відповідає вимогам правил норм та стандартів України. (а.с. 13).

30.03.2016 року Одеським науково-дослідний інститутом судових експертиз (судовим експертом Поповим С.О.) був складений Висновок № 1230 по експертному авто-технічному дослідженню обставин наїзду автомобіля «Тойота» р/н НОМЕР_1 на вибоїну та подальшого його виїзду за межи проїзної частини.

За виводами експерта, в умовах події водій автомобіля «Тойота» був позбавлений технічної можливості запобігти події. (а.с. 14-28).

По справі, за клопотанням відповідача КП «Міські дороги» проведено судову автотехнічну експертизу, висновок №18-5917/5918 складено 29 січня 2019 року , в котрому зазначено «В причинному зв`язку з фактом ДТП знаходиться факт наявності пошкодження дороги на шляху автомобіля Тойота, яке не було позначено відповідно з вимогами безпеки руху, окрім того зазначеним висновком встановлено, що «дії автомобіля Тойота» в умовах пригоди, з експертної точки зору, не заходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП». (а.с. 205-209).

В судовому засіданні сторона позивачки погодилась з експертним висновком від 29 січня 2019 року (а.с.205-209), однак сторона відповідачів даний висновок експерта не підтримала повністю.

30 травня 2016 року Суворовським районним судом м. Одеси було винесено постанову по справі № 523/6724/16-п, відповідно до якої провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було закрито у зв`язку із закінченням строку накладання адміністративного стягнення. (а.с. 17).

08 квітня 2016 року позивачка ОСОБА_1 самостійно звернувся із заявою до оцінщика ТОВ «Феміда та ОСОБА_3 », відповідно до якої оцінщиком ОСОБА_4 був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу та визначено вартість матеріального збитку. Вартість проведення даного огляду складає 1700,00 грн. (а.с. 46).

За результатами даного огляду був складений Висновок спеціаліста № 14/04/16-1 від 14.04.2016 року та розрахована загальна вартість матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу ТЗ (0,62) - 169 931,06 грн. (а.с. 18-28).

Відповідно загальних положень Закону України «Про автомобільні дороги» вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів; проїзна частина - частина автомобільної дороги, безпосередньо призначена для руху транспортних засобів. Автомобільні дороги поділяються на: автомобільні дороги загального користування; вулиці і дороги міст та інших населених пунктів; відомчі (технологічні) автомобільні дороги; автомобільні дороги на приватних територіях (ст.5 Закону).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

В даному випадку законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, позивач лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір, що позивачем і було доведено.

Власники доріг, вулиць або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях, що знаходяться у їх віданні (ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух»). Як вбачається з п. 3.1.2 ДСТУ 3587 97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди», гранична глибина окремих осідань, вибоїн на автомобільних дорогах не повинна перевищувати 6 см.

Відповідно до пп. 1 п. а) ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить управління обєктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і звязку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

У п. 2.21 «Порядку проведення ремонту та утримання об`єктів благоустрою населених пунктів», затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 23 вересня 2003р. № 154, зазначено, що відповідальність за якість та своєчасне виконання робіт з ремонту та утримання об`єктів благоустрою несе виконавець робіт (підрядник) відповідно до законодавства.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» звернуто увагу на те, що коли відшкодування шкоди в натурі не можливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна,робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ,усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля),були використані нові вузли, деталі,комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів,особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У відповідності до статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивачка обрала спосіб захисту, як відшкодування завданих збитків.

За статтею 10 Закону України «Про автомобільні дороги» державне керування автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої направляється й координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади в області транспорту і який має свої органи керування на місцях.

Балансоутримувачем вулично-дорожньої мережі міста Одеса є відповідач по справі - КП «Міські дороги».

Згідно із статтею 9 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить:

- компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів;

- забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху;

- забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов;

- вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях;

- термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах;

- своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами;

- організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог пункту 11 «Єдиних Правил ремонту й змісту автомобільних доріг» №198 від 30 березня 1994 року власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, шляхо-експлуатаційні організації зобов`язані:

- вчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил, з дотриманням норм і стандартів по безпеці руху.

Відповідно до статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Встановлено, що станом на час дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_2 працював головним інженером КП «Міські дороги» та був особою відповідальною за утримання ділянки дороги, на якій відбулася дорожньо-транспортна пригода.

Для настання відповідальності за спричинення шкоди необхідна наявність чотирьох умов: наявність шкоди, противоправне діяння (дія або бездіяльність), причинний зв`язок між діянням та спричиненою шкодою, вина.

Із матеріалів справи вбачається наявність чотирьох обов`язкових умов для настання відповідальності в діях працівника КП «Міські дороги» ОСОБА_2 , а саме: протиправність дій, вина, спричинення шкоди і причинний зв`язок із діями та настання шкоди.

Відповідно до постанови Суворовського районного суду міста Одеси від 30 травня 2016 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.140ч4 КУпАП закрито у зв,язку з закінченням на момент її розгляду строків , передбачених ст.38 КУпАП. Провина ОСОБА_2 в даній постанові суду не визначалась. Дана постанова не оскаржувалась ОСОБА_2 щодо визнання чи не визнання його провини в даному ДТП.

Згідно висновку експерта від 29 січня 2019р.п.5 « У технічному аспекті слід укласти про те, що оскільки водій автомобіля Toyota умовах пригоди з моменту виявлення ями на проїзній частині була поставлена в умови аварійної обстановки, оцінка її дій відповідно вимог пункту 12.3 ПДР безпредметна», фактично причиною даної дорожньо-транспортної пригоди став стан дорожнього покриття, а саме вибоїна (провал) асфальтобетонного покриття (23 см.!!!), за належним стан якого відповідає балансоутримувач КП «Міські дороги». На той час як і сьогодні головним інженером є ОСОБА_2 , який як посадова особа і несе посадову відповідальність.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачем, знайшли своє часткове підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 4-7,1-13,17- 18,109,131,137, 200, 211, 223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємства «Міські дороги» ОМР (65031, місто Одеса, вулиця Промислова,38) , Управління дорожнього господарства Одеської міської ради, ( 65078, місто Одеса, вулиця Генерала Петрова, 22) , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 головний інженер КП «Міські дороги» , про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Міські дороги» Одеської міської ради (65031, місто Одеса, вулиця Промислова,38) на користь ОСОБА_1 , ІПН № НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 від 25 квітня 2002 року, зареєстрована в АДРЕСА_1 : суму матеріальної шкоди в розмірі -169 931,06 грн. ; суму витрат по визначенню вартості матеріальної шкоди пошкодженого автомобіля за висновком спеціаліста в загальному розмірі 1700,00 грн.; суму витрат за зберігання автомобіля за лютий-квітень 2016 року 480,00 грн.; судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 7000,00 грн., судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 1700,00 грн.

В частині стягнення матеріальної шкоди з Управління дорожнього господарства Одеської міської ради в солідарному порядку відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції до Одеського апеляційного суду , протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складно повне рішення.

Складання повного рішення (постанови) суду відбувається згідно до ч.6ст259 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 13 вересня 2019 року.

Суддя