Справа № 462/5986/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2019 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючого судді Румілової Н.М., при секретарі - Шиманської Я.І., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Львівський державний завод «Лорта» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 25.09.2018 року звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що вона працювала на ДП ЛДЗ «Лорта» бухгалтером з 16 листопада 1998 року, була звільнена 8 серпня 2018 року на підставі ч.3 ст.38 КУпП. На день звільнення їй нарахували заробітну плату у розмірі 35111грн. 53 коп., але до теперішнього часу не виплатили. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь нараховану та невиплачену заробітну плату у розмірі 35111грн. 53 коп. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку у розмірі 35871,72 грн.

Позивач ОСОБА_1. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав письмове клопотання про розгляд справи без його участі, в своєму відзиві на позов зазначив , що погоджується з нарахованою та невиплаченою заробітною платою в сумі 34342,87 згідно довідки від 3.01.2019. Також зазначив, що розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку становить 28876,74 грн. без урахування податків та зборів, а згідно до довідки з урахуванням податків та зборів сума 35871,72 грн.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 94 КЗпП України передбачено, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Отже, законом передбачено, що при звільненні працівник одержує від підприємства, установи, організації всі суми, зокрема й заробітну плату, одержати яку він має право з урахуванням встановленого належним чином розміру заробітної плати.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з Державним підприємством Львівський державний завод «Лорта», що підтверджується копією трудової книжки та за Наказом 7.08.2018р. за №410-к звільнена з посади бухгалтера на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України.

Відповідач визнає, що розрахунок при звільненні не був здійснений. Згідно до довідки ДП «Львівський державний завод «Лорта» від 8.08.2018 року за №520-1742 розмір заборгованості заробітної плати ОСОБА_1 становить 35111,53 грн., на теперішній час заборгованість не виплачена. Отже, суд вважає, що заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 35111,53 грн. підлягає стягненню. Суд бере до уваги саме довідку від 8.08.2018 року, надану та не приймає до уваги довідку, надану відповідачем від 3 січня 2019 року, в якій зазначена сума заборгованості 343242,87 грн., оскільки довідка надана від 8.08.2018 р. належним чином оформлена підписами, не викликає сумніву в її правдивості, а довідка від 3 січня 2019 року не містить підпису керівника підприємства.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, визначені у ст. 116 цього Кодексу організація повинна виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП працівник може звернутися з позовною заявою безпосередньо до районного, районного в місті, міського або міськрайонного суду у тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Суд вважає, що позов в частині стягнення середнього заробітку також підлягає задоволенню, та з урахуванням середньоденної заробітної плати за 1робочий день - 291,64 грн. та кількості робочих днів 123 станом на 1.02.2019 р. становить 28876,74 грн. без урахування податків та зборів.

Таким чином позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.10, 11, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта», , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП 30162618, місце реєстрації АДРЕСА_1) заборгованість по заробітній платі в сумі 35111,53 грн., середній заробіток на час затримки розрахунку в розмірі 28876,74 грн. без урахування податків та зборів.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 4.02.2019 року.

Суддя: Н.М.Румілова