Справа № 418/3812/19
УХВАЛА

іменем України

"10" вересня 2019 р. Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді: Гуцола М.П.;

секретаря Вороніної І.О.,

розглянувши подання заступника начальника Довжанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській обл. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України

ВСТАНОВИВ:

до суду звернулась заступник начальника Довжанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській обл. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі території України.

За змістом ч. 2 ст. 377-1 суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Заступник начальника Довжанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській обл. до суду не з`явилась, просила суд здійснювати розгляд подання за її відсутності.

Суд, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши доводи подання наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, приходить до висновку, про необхідність відмовити у задоволенні вказаного подання зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв`язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України».

Положеннями статті 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України;

- якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов`язань (пункт 5); якщо до нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (пункт 8).

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

За змістом пункту 18 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Виходячи з аналізу законодавства, що регулює ці правовідносини ухиленням є дії (бездіяльність), які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні боржником обов`язків по виконанню рішення суду, однак особа, що має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежного.

Відповідно до положення частини 2 статті 10 ЦПК України та статті 81 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, оскільки справа судом розглядалась негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього і покладається тягар доказування.

Враховуючи, що Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, суд приходить до переконання, що суб`єктом подання не доведено належними та допустимими доказами саме наявності умислу боржника ОСОБА_1 ухилитись від виконання судового рішення. Саме самостійне невиконання боржником зобов`язань протягом строку, вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків та на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

При цьому, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Заявником не додані до подання документи, які б свідчили про здійснення відповідних виконавчих дій спрямованих на реалізацію виконання судового рішення та сплати боржником суми заборгованості.

Окремо слід зазначити, що суб`єктом подання взагалі не надано суду доказів того, що боржник ОСОБА_1 обізнана про наявність порушеного щодо неї виконавчого провадження, що свідчить про передчасність заявленого подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», суд,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні подання заступника начальника Довжанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі території України відмовити.

Ухвала суду набира законної сили після спливу строку на її апеляційне оскарження.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти дів з дня її постановлення до Луганського апеляційного суду області через Міловський районний суд Луганської області.

Суддя: М.П. Гуцол