Справа № 234/4252/18
Провадження № 2/234/103/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

судді Марченко Л.М.

за участю секретаря Коваленко Н.Є.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

представників відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 (третя особа - Перша Краматорська державна нотаріальна контора) про встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

30.03.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Краматорської міської ради (третя особа - Перша Краматорська державна нотаріальна контора) про встановлення факту сумісного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності.

26.04.2018 року ОСОБА_5 подав заяву про вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, та надав позовну заяву з вимогами до ОСОБА_1 , Краматорської міської ради про усунення від спадкування.

Ухвалою суду від 01.06.2018 року вказані справи були об`єднані в одне провадження для спільного розгляду.

22.06.2018 року ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги, надавши позовну заяву з вимогами до ОСОБА_5 (третя особа - Перша Краматорська державна нотаріальна контора) про встановлення факту сумісного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності.

23.06.2018 року ОСОБА_5 уточнив позовні вимоги, надавши уточнену позовну заяву з вимогами до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою суду від 08.05.2019 року за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 первісну позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду, також за заявою ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_4 були залишені без розгляду первісний та уточнений позов ОСОБА_5 , судовий розгляд уточненої позовної заяви ОСОБА_1 продовжено із залученням в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, Першої Краматорської ДНК.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 позов підтримала та показала, що ОСОБА_1 і ОСОБА_6 з 26.11.2001 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Даний факт підтверджується актом та показами свідків. В період спільного проживання, а саме 26.11.2001 року, останні придбали квартиру у АДРЕСА_1 за 1250 доларів США частково за гроші ОСОБА_1 та частково за гроші ОСОБА_6 . У вказаній квартирі останні власними силами робили ремонт, а також їм допомагали батьки позивачки. З 2001 року до смерті ОСОБА_6 21.12.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживали у вказаній квартирі як чоловік та жінка однією сім`єю, але без реєстрації шлюбу. Спорів з приводу права власності не виникало, однак коли ОСОБА_6 помер, то на спадщину у вигляді вказаної квартири став претендувати його брат ОСОБА_5 . Позивачка ОСОБА_1 на підставі ст.ст.60, 70, 74 СК України, ст.370 ЦК України просить суд встановити факт спільного проживання її та ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 26.11.2001 року по 21.12.2017 року, визнати квартиру по АДРЕСА_1 їх спільною сумісної власністю та поділити, визнавши за нею право власності на Ѕ частку вказаної квартири, як такою що були придбана в період фактичних шлюбних відносин.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов та промову свого представника підтримала та показала, що у братів ОСОБА_7 померла мати, після смерті якої залишилася квартира у м .Краматорську . Коли ОСОБА_6 звільнився з місця позбавлення волі, то вони разом з братом ОСОБА_5 вирішили прийняти спадщину, що й зробили - прийняли спадщину кожний по Ѕ частці, далі успадковану квартиру продали та гроші поділили. Вона та ОСОБА_6 підтримували близькі стосунки та разом по оголошенням шукали квартиру для купівлі, ходили по адресам та таким чином зупинилися на квартирі по АДРЕСА_1 . Договір купівлі продажу даної квартири було вчинено 26.11.2001 року за 1250 доларів США, оформлено на ім`я ОСОБА_6 , на придбання житла були витрачені гроші ОСОБА_6 та 300 доларів США, належні їй. Спільними зусиллями у вказаній квартирі вони робили ремонт (шпалери, фарбування), купили телевізор, холодильник. З моменту придбання вказаної квартири вона та ОСОБА_6 проживали в ній однією сім`єю без реєстрації шлюбу, дітей у них не було. Приблизно за пів року до смерті ОСОБА_6 , останній став скаржитися на здоров`я, мав великі проблеми з ногами та якістю крові. Саме за її викликом швидкої допомоги ОСОБА_6 був доставлений до лікарні та вранці ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Відповідач ОСОБА_5 з братом зустрічався дуже рідко, про смерть дізнався з її слів. Вона приймала фінансову участь в похованні ОСОБА_6 . Після смерті останнього ще пів року проживала у квартирі по АДРЕСА_1 , а потім у неї померла сестра, що проживала по АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим вона перейшла проживати у вказану квартиру та вивезла свої речі. Договір купівлі-продажу від 26.11.2001 року був оформлений на ОСОБА_6 , оскільки більшу частину грошей на це витратив саме він. Однак у зв`язку з тим, що в цей час вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, вважає, що квартира по АДРЕСА_1 повинна вважатися їх спільним сумісним майном, у зв`язку з чим на підставі ст.ст.60, 70, 74 СК України, ст.370 ЦК України просить визнати за нею право власності на Ѕ частку квартири.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав та показав, що договір купівлі-продажу, за яким саме ОСОБА_6 набув право власності на квартиру по АДРЕСА_1 , було вчинено 26.11.2001 року, тобто до моменту введення в дію Сімейного та Цивільного кодексів України (01.01.2004 року). Таким чином позивачка безпідставно обґрунтовує свої позовні вимоги чинним законодавством, якого не існувало на момент виникнення правовідносин. За вказаних обставин просить суд в задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнала, підтримала промову представника ОСОБА_3 , а також показала, що відповідач ОСОБА_5 її чоловік та їй особисто відомо всі обставини, що мають відношення до справи. Дійсно, в 2000 році померла матір чоловіка та вони її поховали. Відповідач ОСОБА_6 на той час вийшов з тюрми та обидва брата в рівних частках успадкували квартиру померлої матері. Далі успадковану квартиру брати продали, щоб отримані гроші витратити на придбання власного окремого житла. Її чоловік ОСОБА_5 купив собі квартиру, а ОСОБА_6 на той час зустрічався з ОСОБА_1 та частину отриманих грошей витратив на власні потреби. Останні не проживала разом, а зустрічалися, ходили в ресторан, гуляли. Згодом, коли ОСОБА_6 знайшов квартиру, йому не вистачало власних грошей на її купівлю, та відповідач допоміг своєму братові, передавши йому під час купівлі квартиру по АДРЕСА_1 приблизно третину грошей від загальної суми. Позивачка ОСОБА_1 в купівлю житла власних грошей не вкладала. Після придбання 26.11.2001 року вказаної квартири ще приблизно півроку в ній ніхто не проживав, оскільки ОСОБА_5 разом зі своєю будівельною бригадою робив для брата в квартирі ремонт за власні кошти. Відповідач раніше працював на заробітках на півночі РФ та мав достатньо грошей. Лише через півроку ОСОБА_6 заїхав в квартиру. Відповідач, як старший брат, наставляв ОСОБА_6 створити сім`ю та жити нормальним життям, однак останній заперечував, вважаючи достатнім тимчасові зустрічі з ОСОБА_1 Остання інколи приходила в квартиру до ОСОБА_6 , де вони розпивали спиртні напої, інколи залишалася на ніч, однак як фактична родина вони не проживали. Просить в позові відмовити.

У судове засідання представник третьої особи державний нотаріус Першої Краматорської ДНК ОСОБА_8 не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Суд, вислухавши сторони та їх представників, свідків

- ОСОБА_9 , який у судовому засіданні показала, що приблизно з 2014 року знайома з сином позивачки ОСОБА_1 , у зв`язку з чим знає позивачку та ОСОБА_6 , відповідача ОСОБА_5 ніколи не бачила. З приводу придбання у 2001 році квартири у м. Краматорську знає лише зі слів позивачки. Особисто може підтвердити, що з 2014 року ОСОБА_1 і ОСОБА_6 проживали разом, оскільки вона (свідок) бувала у них вдома. Адрес знає лише візуально,

- ОСОБА_10 , 1986 року народження, який у судовому засіданні показав, що є сином позивачки. Підтверджує, що його матір ОСОБА_1 з 2001 року зустрічалася з ОСОБА_6 , останній водив його до дитячого садка. Далі ОСОБА_6 відбував покарання у виді позбавлення волі, а коли звільнився, то придбав квартиру, в якій він та ОСОБА_1 стали разом проживати. Він (свідок) постійно проживав у діда з бабою та ходив в гості до матері. Про смерть ОСОБА_6 дізнався зі слів матері, яка ще певний час жила на попередній квартирі, а потім з`їхала на іншу адресу,

дослідивши надані письмові докази -

-копію договору купівлі продажу №2593 від 26.11.2001 року, посвідченого ТБ «Євгенія сервіс» та зареєстрованого 03.12.2001 року у БТІ, згідно якому ОСОБА_6 придбав однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ,

-копію довідки Краматорського БТІ №379 від 23.04.2018 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_6 за вищевказаним договором,

-копію акту комітету мікрорайону №3 від 05.02.2018 року про те, що ОСОБА_1 проживала спільного з ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 у період з 26.11.2001 року по 21.12.2017 року,

-копію свідоцтва про народження відповідача ОСОБА_5 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, якими доводиться родинний зв`язок відповідача та ОСОБА_6 , яки є братами по лінії матері,

-копію свідоцтва про смерть ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-копію довідки про реєстрацію №722 від 11.01.2018 року, згідно якій ОСОБА_6 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 один ,

-копію довідки комітету мікрорайону №3 від 11.01.2018 року про те, що ОСОБА_6 по день смерті дійсно проживав за місцем своєї реєстрації,

-копію свідоцтва про смерть матері братів ОСОБА_7 - ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

вважає, що позовна заява є необґрунтованою, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Так, позивачка ОСОБА_1 відповідно до уточненого позову, що поданий до суду 22.06.2018 року, просить суд встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в квартирі АДРЕСА_1 , яка зареєстрована по праву власності за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.2001 року, у період з 26.11.2001 року по день смерті останнього 21.12.2017 року. Вважаючи вказану квартиру, набутою за час спільного проживання та такою, що належить їм на праві спільної сумісної власності, позивачка просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частку квартири.

Таким чином позивачка ОСОБА_1 претендує на частку квартири, заявляючи, що на момент її придбання 26.11.2001 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з власником ОСОБА_6 .

Свої вимоги позивачка обґрунтувала чинним законодавством - ст.ст.60, 70, 74 СК України, ст.370 ЦК України.

З цього приводу слід зазначити, що Сімейний кодекс України був прийнятий 10.01.2002 року і мав набрати чинності 01.01.2003 року. 26.12.2002 року Верховною Радою України був прийнятий Закону, яким внесені зміни до п.1 Розділу VІІ «Перехідні положення», відповідно до яких Сімейний кодекс України набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України. Новий Цивільний кодекс України набув чинності 01.01.2004 року, з цього ж дня розпочалася дія й Сімейного кодексу України.

Згідно ст.5 діючого ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму Рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Такім чином позивачка ОСОБА_1 безпідставно застосовує діючі акти цивільного законодавства до правовідносин, які виникли до набрання цими актами чинності.

Відповідно до ст.3 ч.3, ч.4 ЦПК України лише процесуальні дії із здійснення цивільного судочинства здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення таких процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Матеріальне же право, якими регулюються правовідносини, застосовується саме те, що діяло на момент виникнення правовідносин, тобто в даній справі - на момент 26.11.2001 року.

За вказаних обставин в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Позивачці слід роз`яснити, що відповідно до положень п.2 ч.2 ст.49, ч.3 ст.49 ЦПК України на стадії судового розгляду позивач не може збільшити або зменшити розмір позовних вимог, змінити предмет або підставу позову, однак позивачка не позбавлена права звернутися до суду з іншим позовом з урахуванням підстав відмови, наведеної судом у даному рішенні.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з прийняттям рішення про відмову в задоволенні позову, з позивачки слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір за кожною вимогою окремо, що становить на 2018 рік - 352,40 грн. за вимогою про встановлення факту, 704,80 грн. - за вимогою про визнання права власності, а всього - 1057,20 грн.

Керуючись ст.ст.10,17,18,263,265,273,351,352,354 ЦПК України, ст.58 Конституції України, ст.5 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_5 (третя особа - Перша Краматорська державна нотаріальна контора) про встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Краматорська Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_6 ) судовий збір в розмірі 1057,20 грн. (одна тисяча п`ятдесят сім гривень 20 коп.) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (вул.Липська, 18/5, м.Київ, 01601, ) за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначайство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Вступну та резолютивну частини судового рішення проголошено 27.08.2019 року, повне судове рішення складено 06.09.2019 року.

Суддя Краматорського міського суду Л. М. Марченко