11.09.2019
Справа № 2-5327/10
Провадження № 2-п/642/31/19
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Вікторова В.В.

за участю секретаря Самотой М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви та перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2010 року по справі № 2-5327/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2010 року позов Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просить поновити строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення, скасувати вищевказане рішення суду, посилаючись на те, що про наявність вказаної цивільної справи та відповідно судове рішення про стягнення з неї заборгованості вона дізналась у липні 2019 року, коли отримала ухвалу суду про відкриття провадження у справі за заявою державного виконавця про видачу дублікату виконавчого листа. Позовної заяви, викликів до суду та самого заочного рішення від 10.11.2010 про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором вона не отримувала. Крім того зазначила, що з рішенням суду вона не згодна, оскільки обставини справи, що мають суттєве значення для вирішення справи, встановлені не у повному обсязі. Так, згідно п.2.1 договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з позичальником. Однак, жодної пропозиції сплатити строково грошові кошти за договором поруки їй не надходило і вона їх не отримувала, їй не було відомо про несплату ОСОБА_2 грошових коштів за кредитним договором ні на час звернення позивача до суду, ні на час винесення заочного рішення. У боржника ОСОБА_2 на час винесення заочного рішення малось у власності нерухоме майно, за рахунок якого могла бути погашена заборгованість, та на яке ухвалою суду від 27.09.2010 р. було накладено арешт, що давало можливість виконати рішення суду за рахунок майна боржника. А отже стягнення з неї в солідарному порядку заборгованості є передчасним та безпідставним. Крім того, Договором № 1 про внесення змін та доповнень до Договору застави від 25.03.2009 р., укладеного між ОСОБА_2 та АТ «ПроКредит Банк» було змінено Договір застави №15.7357 від 05.12.2007 р. Відповідно п. 2.1 цього Договору для забезпечення повного виконання основних зобов`язань та вимог Заставодержателя, Заставодавець передає у заставу предмет застави, визначений п. 2.2 Договору. Заставодержателем є АТ «Прокредит Банк», а Заставодавцем є ОСОБА_2 . Відповідно п. 2.2 предметом застави на підставі договору є шліфовальний станок для обробка кромок скла SYM 1321 та піскоструйна машина загальною вартістю 85 850 грн. В той же час недобросовісно користуючись своїми правами та обов`язками позивач не надав вказаний договір суду навіть не повідомивши суд про цю обставину, що має суттєве значення для вирішення позовних вимог. Матеріали справи містять ухвалу від 16.01.2013 року (справа № 2-5327/10) про задоволення заяви представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про скасування ухвали суду про забезпечення позову від 27.09.2010 р. по цивільній справі за позовом ПАТ «ПроКредитбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Цією ухвалою суду визначається, що відповідно Протоколу № 19- 109/12-3 від 05.10.2012 р. проведення аукціону власником майна, яке належало ОСОБА_2 , стала ОСОБА_3 . Відповідно листа директора Сумської філії ТОВ «Укрспецторг» від 27.12.2012 р. вказаний протокол не оскаржувався і не визнавався судом недійсним. Саме вказаним майном було погашено кредит, що підтверджується Протоколом № 19-0109/12-3 від 05.10.2012 р., згідно якого за реалізацію майна ОСОБА_2 були отримані грошові кошти в сумі 127 033,00 грн., які повинні бути перераховані стягувачу в рахунок погашення його боргу за кредитним договором. Стороною стягувача є ПАТ «ПроКредитбанк». Сума боргу ОСОБА_2 становила 97889,67 грн. А отже виручених коштів було достатньо для погашення боргу за кредитним договором. За таких обставин взагалі будь-якого боргу не може існувати.

Ухвалою суду від 02.09.2018 року поновлено пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та прийнято заяву до розгляду.

Ухвалою суду від 02.09.2019 клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засідані в режимі відеоконференції задоволено. Справу було призначено у судовому засіданні на 11 вересня 2019 року на 10-30 годину з викликом та направленням на адресу сторін повідомлень з зазначенням дати, часу та місця проведення судового засідання.

В призначений час судового засідання системний адміністратор Ковпаківського районного суду м. Суми вийшов на зв`язок та повідомив, що до судового засідання сторони не з`явилися. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши заяву з додатками та матеріали цивільної справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У липні 2010 року ПАТ «ПроКредитБанк» звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 1-4).

Ухвалою суду від 21.07.2010 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 02 серпня 2010 року на 12-30 годину (а.с. 29).

До судового засідання відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, про що свідчать підписи у поштових повідомленнях про вручення судової повістки (а.с. 37-39). Причини неявки суду не відомі.

До судового засідання 21 вересня 2010 року та 10 листопада 2010 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 також не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, про що свідчать підписи у поштових повідомленнях про вручення судової повістки (а.с. 56, 57). Причини неявки суду не відомі.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню за наявності наступних підстав:

1) якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки;

2) якщо відповідач не подав відзив на позовну заяву з поважних причин;

3) докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ЦПК України відповідачу ОСОБА_1 надано право взяти участь у розгляді справи, про що вона була належним чином повідомлена. Однак, в судові засідання жодного разу не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, жодних заяв та клопотань на позовну заяву не подавала, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Крім того, судом також було встановлено, що після ухвалення заочного рішення суду від 10.11.2010 від представника заінтересованої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 05 листопада 2012 року до суду надійшла заява, в якій він просить скасувати ухвалу суду про забезпечення позову від 27.09.2010 року та зняти арешт з частини нежитлового приміщення торгівельного комплексу за літ «Б» загальною площею 791,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу частини нежитлового приміщення торгівельного комплексу від 20 лютого 2007 року.

Розгляд заяви було призначено на 23.11.2012 та повідомлено про дату, час та місце судового засідання відповідачів, які отримали судову повістку, про що міститься підпис у рекомендованом повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 89).

Таким чином, після ухвалення заочного рішення відповідач ОСОБА_1 достовірно знала про наявність позову ПАТ «ПроКредит Банк» до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором, знала про призначені судові засідання, однак жодного разу не поцікавилася про стан відомого їй судового провадження. Вищевказане свідчить про небажання ОСОБА_1 скористатися наданим правом та своєчасно повідомити про обставини, що можуть вплинути на прийняття рішення судом.

Крім того, у заяві про перегляд заочного рішення відсутні обставини, які підтверджують поважність причин неявки в судові засідання та неповідомлення їх суду, а також причини неподання заперечень. Таким чином, можна зробити висновок, що ОСОБА_1 не бажала приймати участь у судових засіданнях і жодних інших поважних причин неявки суду не надала, як і не надала жодного доказу, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Таким чином, у зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2010 року по справі № 2-5327/10 підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 260, 287, 288 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви та перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2010 року по справі № 2-5327/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідно до ч. 2 ст. 288 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 11 вересня 2019 року

Суддя В.В. Вікторов