КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Волошин В.О.
Апеляційне провадження № 22- ц/824/8833/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.

секретар - Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2019 року у справі за поданням головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Лопатинської Надії Олексіївни про примусове проникнення до житла боржника на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 , поданого в особі Головного територіального управління юстиції у Київській області до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області про забезпечення повернення дитини .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

В с т а н о в и л а :

У квітні 2019 року головний державний виконавець Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Лопатинська Н.О. звернулася до суду із поданням, в якому просить постановити вмотивоване рішення про примусове проникнення до житлового приміщення боржника, громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою проживання дитини: АДРЕСА_1, для виконання судового рішення щодо передачі малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке допущене до негайного виконання.

Подання обґрунтоване тим , що на примусовому виконанні у Броварському міськрайонному відділі державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист № 755/12339/17, виданий на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва 02 лютого 2018 року, яким зобов`язано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Державним виконавцем відділу виконавчої служби 06 лютого 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 55733871.

Боржник ОСОБА_1 проживає за адресою ; АДРЕСА_1 . Рішення суду не виконує, вхідні двері державному виконавцю не відчиняє, що робить неможливим виконання рішення суду.

Будь-яких дій щодо виконання судового рішення та передачі дитини матері боржником вчинено не було, причини такого невиконання не повідомлені. Неодноразові виходи до місця проживання боржника та інші вжиті державним виконавцем заходи у процесі здійснення виконавчого провадження, жодних результатів не дали. За таких обставин, державний виконавець змушений звернутися до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України державний виконавець просить вирішити питання про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 за адресою ; АДРЕСА_1 для виконання судового рішення про передачу малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері ОСОБА_2 , яке підлягає негайному виконанню.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2019 року подання задоволено .

Надано дозвіл державному виконавцю Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, у провадженні якого перебуває виконавче провадження № 55733871, на примусове проникнення до житлового приміщення боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою проживання: АДРЕСА_1 » для виконання судового рішення про передачу дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке підлягає негайному виконанню.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на порушення норм процесуального права, та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання . У скарзі посилається на порушення недоторканості права власності, відсутність представника органу опіки та піклування під час проведення виконавчих дій, а також суд не врахував,що виконати рішення неможливо через дії стягувача .

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили .

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 01 серпня 2019 року , 03 вересня 2019 року за адресами, які були зазначені в матеріалах справи. Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило . Від осіб , які приймають участь у справі заяв і клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходило, а тому вважати причини неявки представника відділу ДВС до суду поважними , відсутні.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції , рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року у справі № 755/12339/17 зобов`язано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , передати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Судове рішення у частині повернення дитини допущено до негайного виконання.

Дніпровським районним судом м. Києва 05 лютого 2018 року видано виконавчий лист № 755/12339/17, який пред`явлений до виконання у Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.( а.с. 3)

Постановою державного виконавця Турчиної О.С. від 06 лютого 2018 року відкрито виконавче провадження № 55733871 з виконання вищевказаного виконавчого листа № 755/12339/17, виданого 05 лютого 2018 року, зобов`язано боржника негайно виконати рішення суду. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена на адресу боржника.( а.с. 4-5)

Під час здійснення виконавчих дій 09 лютого 2018 року та 16 лютого 2018 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою проживання боржника, а саме АДРЕСА_1 » . В акті зазначено , що ОСОБА_1 двері будинку не відчинив, на телефонні дзвінки не відповідав .( а.с. 30-31) .

Постановою державного виконавця від 16 лютого 2018 року на боржника ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі - 1 700 грн за невиконання рішення суду( а.с. 32) .

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2018 року дозволено головному державному виконавцю Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області

Турчиній О.С. примусово проникнути до житла боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: до будинку АДРЕСА_1 для виконання судового рішення щодо передачі малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке підлягає негайному виконанню. У вказаній ухвалі суду надано дозвіл на примусова проникнення до житла конкретному державному виконавцю ( а.с. 6-7) .

У порядку примусового виконання рішення державним виконавцем Турчиною О.С. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках у АБ «Укргазбанк» та всіх інших рахунках, що належать боржнику ОСОБА_1 ( а.с. 33)

Постановами державного виконавця Турчиної О.С. від 28 лютого 2018 року, 02березня 2018року та 06 березня 2018 року залучено представників органу опіки та піклування Броварського району, Броварського відділу поліції ГУНП України у Київській області, ТОВ «Замок Профі» до проведення виконавчих дій, що будуть проводитися 06 березня 2018 року о 14 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 «а».(а.с. 34-36). Крім того постановою начальника відділу ДВС утворено виконавчу групу по виконавчому провадженню № 55733871( а.с. 37) .

Згідно акту державного виконавця від 06 березня 2018 року ( а.с. 38) при виході державного виконавця за адресою проживання боржника: АДРЕСА_1 », двері будинку відчинила сестра боржника, яка повідомила, що боржник відсутній, а місце перебування дитини їй невідомо.

У зв`язку із надходженням повідомлення від боржника ОСОБА_1 про місце перебування ОСОБА_3 станом на 12 вересня 2018 року у місті Каховка Херсонської області, державний виконавець Турчина О.С. доручила Каховському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області перевірити місце перебування дитини ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_5 , у разі виявлення залучити для участі у вчиненні виконавчих дій відділ у справах дітей Каховської міської ради Херсонської області. Відповідно до акту державного виконавця від 26 вересня 2018 року за адресою: АДРЕСА_5 , двері ніхто не відчинив, зі слів сусідів малолітня дитина у даному будинку не проживає( а.с. 41, 56-57).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2018 року оголошено розшук дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за останнім відомим місцем проживання: АДРЕСА_1 ( а.с. 43-45) .

З підстав невиконання рішення суду державним виконавцем Турчиною О.С. направлено до Броварського відділу поліції ГУНП України у Київській області подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 . З відповіді Броварського ВП ГУНП України у Київській області від 05 листопада 2018 року вбачається, що досудове розслідування триває, вживаються заходи щодо встановлення місця перебування ОСОБА_1 з метою його допиту в якості свідка.( а.с. 39-40 ,42) .

Постановою державного виконавця Броварського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Лопатинською Н.О. від 04 жовтня 2018 року, за наслідками розгляду заяви про примусове виконання рішення суду відкрито виконавче провадження № ВП 57356672 ( а.с. 9) .

На момент звернення до суду із даним поданням виконавче провадження перебуває у державного виконавця Лопатинської Н.О., таким чином виконання ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2018 року є неможливим, так як дозвіл наданий конкретній посадовій особі відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до постанови начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 07 листопада 2018 року надано дозвіл на проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1, призначених на 10 листопада 2018 року о 11 год. 00 хв. державному виконавцю Лопатинській Н.О. й заступнику начальника відділу Дячку С.В. ( а.с. 59)

Відповідно до Акту державного виконавця від 04 грудня 2018 року , складеного за результатами виїзду по місцю виконання рішення суду в село АДРЕСА_1 », встановлено, що двері домоволодіння відкрила цивільна дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_5 та надала доступ до будинку та інших приміщень на території домоволодіння. Малолітнього ОСОБА_3 на території домоволодіння не виявлено. Акт складений в присутності понятих та представника стягувача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 ( а.с. 12) .

Крім того, державним виконавцем Лопатинською Н.О. були здійснені виїзди по місцю виконання рішення суду в АДРЕСА_1 - 18 грудня 2018 року, 04 січня 2019 року, 29 січня 2019 року , 21 лютого 2019 року, 18 квітня 2019 року (а.с. 13-17), за наслідками яких було складено акти . Так , 18 грудня 2018 року двері домоволодіння відкрила цивільна дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_5 та надала доступ до будинку та інших приміщень на території домоволодіння. Малолітнього ОСОБА_3 на території домоволодіння не було виявлено. Зі слів ОСОБА_5 малолітній ОСОБА_3 на даний час знаходиться в Закарпатській області, місто Яремча.

На виклики державного виконавця в призначений час боржник не з`являється .

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення ,що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого врядування , підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" ( ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження».)

Відповідно до статті 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Таким чином, обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Згідно із частиною першою статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно із пунктами 4, 13 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи безперешкодно входити до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення.

Державний виконавець звертається до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Матеріали справи свідчать, що державним виконавцем вживались всі необхідні дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» з метою виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року, яке допущене до негайного виконання.

Разом з тим, боржник ОСОБА_1 свідомо рішення суду не виконує, всі виклики до державного виконавця ігнорує, передачу дитини не здійснює, приховуючи її місце перебування та надаючи інформацію, щодо проживання дитини, яка не знайшла свого підтвердження.

Зазначені вище обставини свідчать не тільки про свідоме невиконання боржником рішення суду та законних вимог державного виконавця, але й вжиття боржником заходів, спрямованих на ускладнення та затягування процесу проведення ряду виконавчих дій в межах відкритого виконавчого провадження.

Крім того, суд враховує, що боржнику відомо про судове рішення щодо зобов`язання передати дитину матері. За апеляційною скаргою ОСОБА_1 рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року, переглядалося судом апеляційної інстанції та залишено без змін. Зі змісту вказаного рішення вбачається, що відповідач підтвердив місце проживання дитини ОСОБА_3 з 2017 року разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 ». Вказане місце проживання боржника значиться і у виконавчому листі, який перебуває на примусовому виконанні. Місце проживання дитини ОСОБА_3, як особи, яка не досягла десяти років, визначений місцем проживання її батьків, у даному випадку одного із батьків - батька.

Враховуючи обґрунтованість даного подання, а також принцип обов`язковості судових рішень, з метою найкращого забезпечення прав малолітньої дитини, що є керівним принципом, та стягувача за виконавчим провадженням, суд дійшов вірного висновку про задоволення даного подання.

Відповідно до п.9 ч.1, ч.2 ч.3 ст. 39 Закону України « Про виконавче провадження» (Закон N 1404-VIII від 02 червня 2016 року ) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Надана представником боржника ОСОБА_8 , у суді апеляційної інстанції , копія акту державного виконавця від 05 червня 2019 року, не свідчить про виконання рішення суду з боку ОСОБА_8 , враховуючи що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із його виконанням відповідно до ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» відсутня. Дану обставину представник ОСОБА_8 не заперечував .

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості виконання рішення суду через дії стягувача є безпідставними, не підтверджені жодними належними і допустимими доказами. Наданий ОСОБА_1 диск на підтвердження того , що ОСОБА_2 повідомляла ОСОБА_1 про своє прибуття до Києва 25 січня 2019 року , і своє знаходження за адресою: АДРЕСА_6 , і необхідності передачі там дитини, і відсутності стягувача в цей час саме вказаною адресою, не може бути взятий до уваги судом, оскільки вказаний доказ не є належним, отриманий без дотримання вимог чинного законодавства. При цьому слід зауважити , що боржник ОСОБА_8 стверджує за вказаною адресою він прибув 26 січня 2019 року . Враховуючи, що в цей час рішення вже перебувало на примусовому виконанні, боржник мав дотримуватися вимог Закону України «Про виконавче провадження» . Доводи скарги щодо незалучення органів опіки та піклування під час виконання рішення суду , спростовуються наявними в матеріалах справи доказами про залучення представників органу опіки та піклування для виконання рішення суду. Посилання апелянта на порушення недоторканості права власності, і надмірне обмеження права мешканців будинку, є безпідставними, не ґрунтується на вимогах закону. При цьому слід зазначити, що проникнення до житла боржника є необхідним для виконання рішення суду з урахуванням найкращого забезпечення прав малолітньої дитини.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає ,що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, суд з`ясував всі обставин справи, дослідив всі докази і надав їм належну оцінку, і дійшов вірного висновку про задоволення подання державного виконавця, а тому підстави для її скасування відсутні .

Керуючись ст. ст. 367, 369, 371, 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, колегія суддів ,-

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення .

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2019 року залишити без змін .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття .

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення буде виготовлений не пізніше 10 вересня 2019 року

Головуючий Судді