ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

05 лютого 2019 року

м. Харків

справа № 639/4892/18

провадження № 22-ц/818/160/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Піддубного Р.М. (суддя-доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна Вікторія Михайлівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович,

треті особи - ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості Естейт-Сервіс»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду, ухвалене у складі судді Єрмоленко В.Б., -

встановив:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 14.08.2008 року між нею, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір позики, відповідно до умов якого вони отримали у власність грошові кошти в сумі 94575 гривень, що на момент укладення договору складало еквівалент 19500 доларів США, та зобовязались повернути вказану суму частинами у строк до 14.08.2009 року.

Того ж дня між тими самими сторонами ним було укладено та посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Анохіною В.М. договір про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно з яким у разі невиконання боржниками зобов'язань за договором позики, сторони домовились, що в такому випадку вчиняється відповідний виконавчий напис, після якого право власності на квартиру АДРЕСА_1 переходить до іпотекодержателя.

02.06.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на вищевказану квартиру за ОСОБА_4 на підставі договору іпотеки від 14.08.2008 року, а 31.10.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. прийнято рішення про реєстрацію права власності на вказану квартиру за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості Естейт-Сервіс» (ТОВ «Агентство нерухомості Естейт-Сервіс»).

Посилаючись на те, що умовами укладеного між ним та ОСОБА_4 договору іпотеки перехід права власності на предмет іпотеки на підставі рішення державного реєстраторане передбачено, виконавчий напис про звернення стягнення на заставне нерухоме майно не вчинявся, з урахуванням уточнених у лютому 2018 року позовних вимог, ОСОБА_1 просила визнати незаконними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29878890 від 02.06.2016 року та № 32284451 від 09.11.2016 року, прийняті відповідно приватними нотаріусами Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та Анохіною В.М.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 липня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_4, індексний номер 29878890 від 02.06.2016, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., а також рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_2 за ТОВ «Агентство нерухомості Естейт-Сервіс», індексний номер 32284451 від 09.11.2016 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. Стягнуто з Ковальчука С.П., Анохіної В.М. на користь ОСОБА_1 судовий збір по 672 грн. 40 коп.з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування скарги зазначив, що дії державних реєстраторів щодо прийняття рішень про державну реєстрацію за ним права власності на передане позивачем в іпотеку нерухоме майно на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя відповідають вимогам чинного законодавства, крім того, належним відповідачем у справі за позовом про визнання рішень про державну реєстрацію незаконними має бути особа, право власності якої оспорюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення.

Судовим розглядом встановлено, що 14.08.2008 року між ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір позики, відповідно до умов якого останні отримали у власність грошові кошти в сумі 94575 гривень, що на момент укладення договору складало еквівалент 19500 доларів США, та зобов'язались повернути вказану суму частинами у строк до 14.08.2009 року.

Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним договором позики, між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

30.05.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. на підставі вищевказаного договору про задоволення вимог іпотекодержателя право власності на зазначену квакртиру було зареєстровано за ОСОБА_4, а 31.10.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. прийнято рішення про реєстрацію права власності на вказану квартиру за ТОВ «Агентство нерухомості Естейт-Сервіс».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_4 та ТОВ «Агентство нерухомості Естейт-Сервіс» вчинено приватними нотаріусами з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку» та Закону України» Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовими наслідками чого є скасування відповідних рішень державних реєстраторів.

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Цивільним процесуальним засобом, яким забезпечується реалізація права на звернення до суду, є позов, тобто матеріально-правова вимога до суду заінтересованої особи (позивача) про здійснення правосуддя в цивільній справі на захист прав, свобод чи інтересів, порушених чи оспорюваних іншою особою (відповідачем).

Таким чином, сторонами в цивільній справі є особи, які перебувають між собою в матеріальних правовідносинах, в яких суб'єктивному праву одного відповідає суб'єктивний обов'язок іншого й матеріально-правовий спір між якими є предметом судового розгляду.

Оскарження рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно безпосередньо пов'язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо цього майна з відповідачем - особою, яка не заперечує законності дій реєстратора по реєстрації за нею права власності на це нерухоме майно.

Отже, спір про визнання протиправними дій державного реєстратора щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, скасування рішення про державну реєстрацію права власності за іншою особою має розглядатися як спір, що пов'язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою вже зареєстровано право власності на це майно.

При цьому належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав позивача) у спорі не змінює процесуального статусу особи, право власності якої оспорюється позивачем.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, не врахував, що ОСОБА_4 та ТОВ «АН Естейт-Сервіс», про скасування рішення про державну реєстрацію права власності яких на нерухоме майно ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги, не залучені до участі у якості відповідачів, а тому дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості залучати до участі у справі належного відповідача на стадії апеляційного провадження.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2017 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 липня 2018 року скасувати, прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу Анохіної Вікторії Михайлівни, Ковальчук Сергія Павловича про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 2017 грн. 20 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2019 року.

Головуючий Р.М.Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова