Справа № 645/4760/18
Провадження № 2/645/313/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1 .

представника відповідача - Булавінової Ю.В.,

секретарі судового засідання - Росада І.І., Савченко В.Ю., Костін О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріального збитку та відшкодування моральної шкоди, завданих внаслідок залиття квартири,

в с т а н о в и в:

16 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є власником квартири АДРЕСА_1 , яка розташована на першому поверсі будинку. Власником квартири АДРЕСА_2 , яка розташована на другому поверсі, є ОСОБА_3 02 серпня 2018 року відбулося залиття водою квартири АДРЕСА_1 вище розташованою квартирою АДРЕСА_2 , внаслідок чого пошкоджено квартиру та речі, що в ній знаходяться. Згідно актів від 02 та 10 серпня 2018 року, складених комісією ЖК «Простор-30», причиною залиття є недбале ставлення до сантехнічного обладнання осіб, проживаючих у квартирі АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 вказала, що внаслідок неправомірних дій відповідача зазнала моральної шкоди, яка полягає в перенесених стражданнях з приводу залиття квартири та пошкодження майна, через необхідність відновлення прав в судовому порядку та погіршення стану здоров`я з огляду на похилий вік.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просила стягнути з відповідача на її користь 100 000,00 грн. матеріального збитку та 100 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2018 року за заявою ОСОБА_2 заборонено вчиняти дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 21 травня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кулієвою Л.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 509.

12 жовтня 2018 року представником відповідача Булавіновою Ю.В. подано відзив на позов, яким вона просила у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю. В обґрунтування відзиву зазначено, що у квартирі АДРЕСА_2 проживає дочка відповідача ОСОБА_5 разом із чоловіком та дитиною, відповідач у вказаній квартирі ніколи не мешкала. Вказано, що на перший вихід комісії мешканці квартири АДРЕСА_2 змогли прибути лише о 16:15 год., оскільки в першій половині дня були зайняті на роботі, проте акт вже був складений, після ознайомлення з яким вони відмовилися його підписати як такий, що не відповідав дійсності. В квартиру АДРЕСА_2 комісія 02 серпня 2018 року та в будь-який інший день не заходила. 10 серпня 2018 року повторний огляд квартири АДРЕСА_1 відбувся за відсутності мешканців квартири АДРЕСА_2 через їхню зайнятість на роботі, оскільки на пропозицію останніх провести огляд о 09:00 годині вони отримали відмову та огляд провели о 13:00 год. Складений акт не надавався для ознайомлення. У відзиві вказано, що в акті від 02 серпня 2018 року не зазначено чітку причину залиття, обсяги залиття, зокрема, площу ушкоджень, осіб, винних у залитті, з актом не ознайомлено мешканців квартири АДРЕСА_2 . Тобто, акт, складений комісією 02 серпня 2018 року, не відповідає формі, встановленій Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207. Щодо складення комісією 10 серпня 2018 року акту представником відповідача зазначено, що чинним законодавством не передбачено повторне складення актів залиття, який також не відповідає вимогам Правил з підстав, вказаних вище. Представник відповідача вважає, що ані спричинені збитки, ані причини, ані сам факт залиття не підтверджуються належними доказами, що свідчить про незаконність та безпідставність заявлених вимог. Факт спричинення позивачу моральної шкоди не підтверджено, тому позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не обґрунтовані.

25 жовтня 2018 року представником відповідача Булавіновою Ю.В. подано додаткові пояснення до відзиву на позов, якими вона зазначила, що при відвідуванні 02 серпня 2018 року мешканцями квартири АДРЕСА_2 зроблено фото залиття та просила суд звернути увагу на те, що в акті залиття не зазначені площі пошкоджень. Визначити розмір пошкоджень, виходячи із загальної площі квартири (стін, стелі, підлоги) неможна, оскільки площа квартири включає площу прибудови, яка не заливалася та не могла бути залитою з квартири відповідача. Враховуючи невірно складений акт залиття, наявність старих пошкоджень, визначити площі пошкоджень та розмір матеріальної шкоди, нібито спричиненої 02 серпня 2018 року, неможливо. Вказала, що згідно письмових пояснень сусідів, які мешкають в будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_2 вквартирі АДРЕСА_1 не мешкає протягом 8-10 років. Тобто, твердження позивача про моральні страждання, спричинені неможливістю користуванням своїм майном, не відповідають дійсності. У поясненнях вказано, що не виключено, що у квартирі позивача могли бути аварії, спричинені її тривалою відсутністю або самовільним переплануванням квартири (кладова переобладнана у вбиральню), що могло порушити сантехнічні мережі квартири позивача.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

01 листопада 2018 року представником позивача - адвокатом Лежніним В.І. подано відповідь на відзив та додаткові пояснення до відзиву, якими він просив задовольнити позовну заяву ОСОБА_2 у повному обсязі. У відповіді вказано, що посилання відповідача на те, що вона у своїй квартирі не проживала не має правового значення, оскільки саме власник несе відповідальність за шкоду, спричинену його майном іншим особам. Вважає, що акти про залиття від 02 та 10 серпня 2018 року є належним доказом, який підтверджує залиття, оскільки в них вказана причина залиття та винні особи, проживаючі в квартирі АДРЕСА_2 . Вказав, що підпис відповідача відсутній в актах про залиття, оскільки, як зазначає відповідач, вона ніколи не проживала у своїй квартирі, а особи, які зареєстровані в квартирі, відмовились від підпису. Вказав, що оглянути квартиру АДРЕСА_2 комісія не мала змоги через недопущення останньої до квартири. Фотокартки нібито квартири позивача, надані відповідачем, є недопустимим доказом, оскільки зроблені без згоди ОСОБА_2 .. Також вказав, що розмір матеріальної шкоди внаслідок залиття має бути визначено виключно експертом та, з огляду на похилий вік, через залиття позивач перенесла значно більше страждань, ніж люди у молодшому віці. Посилаючись на викладені обставини, представник позивача просив задовольнити позовну заяву ОСОБА_2 у повному обсязі.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2018 року за клопотаннямОСОБА_2 призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, до проведення якої провадження зупинено.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 березня 2019 року поновлено провадження у справі.

В судове засідання ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з`явилась. Представник позивача - адвокат Лежнін В.І., який діяв на підставі довіреності від 08 серпня 2018 року, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та пояснив, що позивач є людиною похилого віку та в квартирі мешкає періодично, майже постійно проживає у дітей. Залиттям квартири ОСОБА_2 спричинено як матеріальний збиток, так і моральну шкоду.

В судове засідання ОСОБА_3 , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з`явилась. Представник відповідача - адвокат Булавінова Ю.В., яка діяла на підставі Ордера Серії ХВ № 610000070 від 25 вересня 2018 року та Договору про надання адвокатської допомоги від 25 вересня 2018 року, позовні вимоги не визнала, зазначивши, що факт залиття не підтверджено належним чином, оскільки не вказано, яка особа винна в залитті квартири. Вважає акти залиття складеними з порушенням закону, а експертизу неналежним доказом. Зазначила, що, на її думку, огляд взагалі не проводився, станом на 02 серпня 2018 року були старі сліди залиття.

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що мешкає в квартирі АДРЕСА_2 та в призначений експертом для огляду час квартири АДРЕСА_1 знаходилась вдома, проте її не запросили. Вважає, що огляду не було. Також зазначила, що позивач не мешкає у своїй квартирі, тому підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, свідка ОСОБА_5 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23415314, наданим 28 липня 2009 року Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» та копією рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.06.2009 року.

Власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 , про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 133869735 від 09 серпня 2018 року.

З копії акту, складеного 02 серпня 2018 року комісією у складі голови правління ЖК «Простор-30» Петушкової С.В., члена правління ЖК «Простор-30» ОСОБА_6 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_7 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_8 , електрика ОСОБА_9 , вбачається, що згідно заяви мешканця квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 02 серпня 2018 року залита її квартира розташованою вище квартирою АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_3 .. В результаті обстеження виявлено, що залиття сталося внаслідок недбалого ставлення до сантехнічного обладнання мешканців квартири АДРЕСА_2 . Під час огляду квартири ОСОБА_5 не була присутня.

Копія акту від 10 серпня 2018 року, складеного вищевказаною комісією, свідчить, що мешканці квартири АДРЕСА_2 категорично відмовились бути присутніми під час повторного обстеження залитої ними квартири АДРЕСА_1 .

Згідно висновку експерта за судовою будівельно-технічною експертизою № 27137, складеного 08 лютого 2019 року, розмір матеріальної шкоди, включаючи вартість будівельних робіт, завданий власнику квартири АДРЕСА_1 внаслідок залиття, яке сталося 02 серпня 2018 року, станом на час складення цього висновку (08.02.2019) становить 88 540,00 грн.

Матеріали справи містять відзив на позов із врахуванням висновку експерта від 21 червня 2019 року, наданий представником відповідача Булавіною Ю.В. , яким вона просила визнати неналежними та недопустимими доказами висновок експертизи № 27137 від 08 лютого 2019 року та акти залиття від 02 серпня 2018 року і 10 серпня 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 просила відмовити повністю. Вказаний відзив мотивований тим, що акти залиття від 02 серпня 2018 року і 10 серпня 2018 року не відповідають вимогам п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій та Додатку № 4 до Правил, тобто є неналежними та недопустимими доказами на підставі ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Вважає, що висновок експерта № 27137 від 08 лютого 2019 року має бути визнаний неналежним та недопустимим доказом, оскільки експертне дослідження проводилося на підставі актів залиття, які є неналежними та недопустимими. Представник відповідача вказала, що вище зазначений висновок експертизи, акти залиття та інші матеріали справи не містять доказів неправомірних дій відповідача щодо залиття квартири АДРЕСА_1 , тобто відсутні докази того, що шкода квартирі позивача спричинена з вини відповідача та є причинний зв`язок між поведінкою відповідача та спричиненою шкодою.

Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Належний, допустимий, достовірний та достатній доказ -акт, складений 02 серпня 2018 року комісією у складі голови правління ЖК «Простор-30» Петушкової С.В., члена правління ЖК «Простор-30» ОСОБА_6 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_7 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_8 , електрика ОСОБА_9 , свідчить про те, що залиття квартири АДРЕСА_1 сталося внаслідок недбалого ставлення до сантехнічного обладнання мешканців квартири АДРЕСА_2 .

Отже, судовим розглядом встановлено, що шкоду майну позивача завдано відповідачем, що є підставою для її відшкодування останньою.

Водночас, за приписами частини другої статті 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Під час розгляду справи представником відповідача не доведено суду, що шкоду ОСОБА_2 завдано не з вини ОСОБА_3 ..

Надані представником відповідача письмові пояснення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про непроживання ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 понад восьми років не завірені належним чином та взагалі будь-якої доказової бази на підтвердження відсутності вини відповідача у завданні позивачу шкоди не мають.

Посилання представника відповідача на відсутність в матеріалах справи доказів спричинення шкоди квартирі позивача з вини відповідача та причинного зв`язку між поведінкою відповідача і спричиненою шкодою, в повній мірі спростовуються зазначеним вище актом, складеним комісією 02 серпня 2019 року.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріального збитку в розмірі 88 540,00 грн.

Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Так, за ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Під час визначення розміру моральної шкоди, завданої позивачу неправомірними діями відповідача, судом приймається до уваги похилий вік ОСОБА_2 , якій станом на час ухвалення рішення виповнилося 82 роки. Тобто, відновлення попереднього стану квартири, з урахуванням похилого віку позивача, потягне звернення останньої до інших осіб за допомогою, що є досить незручним. Крім того, суд вважає, що позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягала у душевних стражданням сприводу пошкодження належного їй майна.

З урахуванням викладеного, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн., що в повній мірі відповідає характеру та обсягу страждань, завданих ОСОБА_2 залиттям квартири.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції № 0.0..1 від 15 серпня 2018 року, за подання до суду позову ОСОБА_2 сплачено судовий збір в розмірі 2 762,00 грн.

Однак, враховуючи часткове задоволення позову, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 360,84 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріального збитку та відшкодування моральної шкоди, завданих внаслідок залиття квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої залиттям квартири в розмірі 88540 (вісімдесят вісім тисяч п`ятсот сорок) гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , судовий збір в розмірі 1360 гривень 84 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2019 року.

Суддя - І.В. Ульяніч