КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/7620/2019 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.

секретар Горбачова І.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні правом власності шляхом вселення та виселення,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні правом власності шляхом вселення та виселення. Зазначила, що вона та відповідачка ОСОБА_1 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . Відповідачі не впускають її до квартири та чинять перешкоди у користуванні нею. Просила зобов`язати відповідачів не чинити перешкоди у користуванні квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вселення; виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року задоволено частково позов ОСОБА_1 .

Усунуто перешкоди у користуванні правом власності ОСОБА_1 шляхом вселення в квартиру АДРЕСА_1 .

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 640,00 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у позові ОСОБА_1 Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не дав належної оцінки наявним у справі доказам, помилково вважав встановленим факт чинення позивачці перешкод у користуванні квартирою. ОСОБА_1 може безперешкодно користуватися квартирою, має від неї ключі. Наголошує на тому, що позивачка зловживає алкогольними напоями та сама провокує конфлікти та сварки. Траплялися випадки, коли вона викликала поліцію, посилаючись на те, що її не пускають до квартири, а в дійсності не могла потрапити до квартири, оскільки була в стані алкогольного сп`яніння або забула ключі від вхідних дверей. Вказані обставини підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи, а також можуть бути підтверджені свідками. Крім того апелянт посилається на те, що суд безпідставно повернув їй зустрічний позов.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, допитавши за клопотанням представника апелянта свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_1 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_1 також зареєстровані у вказаній квартирі (а.с. 5-7 т. 1).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про вселення в квартиру АДРЕСА_1 .

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до змісту ст. ст. 12, 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що відповідачі змінили замки від вхідних дверей та чинять їй перешкоди у користуванні квартирою.

На підтвердження вказаних обставин позивачка надала суду копію висновку дільничного офіцера поліції Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві Гапонова О.П. від 19 червня 2017 року про закінчення перевірки за її заявою з приводу зміни ОСОБА_1 ключів до вхідних дверей до квартири АДРЕСА_1 та копію висновку дільничного офіцера поліції Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві Біди Д.В. від 16 травня 2017 року про закінчення перевірки за її заявою з приводу чинення відповідачкою перешкод у доступі до квартир (а. с. 8, 9 т. 1).

Відповідачкою ОСОБА_1 не було надано належних доказів на спростування вказаних обставин.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою, співвласником якої вона є, шляхом вселення.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта ОСОБА_1 на те, що позивачка зловживає алкогольними напоями та сама провокує конфлікти, оскільки вони не мають значення для вирішення питання при вирішенні спірних правовідносин. Позивачка ОСОБА_1 є співласником квартири АДРЕСА_1 , має право користування нею, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про вселення ґрунтуються на Законі.

Колегія суддів критично ставиться до доводів апеляційної скарги про недоведеність позивачкою факту чинення їй перешкод у користуванні власністю, а тому у задоволенні вимог про вселення має бути відмовлено. Оскарження відповідачкою ОСОБА_1 рішення суду про вселення позивачки свідчить про наявний конфлікт співвласників квартири щодо користування нею. Наявність судового рішення щодо усунення перешкод користування власністю забезпечує захист прав позивачки.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.