Номер провадження: 22-ц/813/4950/19
Номер справи місцевого суду: 522/8253/15-ц
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2019 року про відмову у прийнятті до провадження заяви про збільшення позовних вимог та доповнення позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон» про визнання незаконним та скасування рішення наглядової ради, поновлення на посаді

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон» (далі - ПАТ МВО «Оріон»), в якому просив суд визнати незаконним та скасувати рішення наглядової ради ПАТ МВО «Оріон», оформлене протоколом б/н від 02.04.2015 року про відсторонення від здійснення повноважень голови правління ПАТ МВО «Оріон» ОСОБА_1 та призначення т.в.о. голови правління Барабанова В.С. та поновити ОСОБА_1 на посаді голови правління ПАТ МВО «Оріон» з 02.04.2015 року

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2019 року відмовлено у прийнятті до провадження по справі заяви ОСОБА_1 про «Доповнення позовних вимог» та «Заяву про збільшення позовних вимог».

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2019 року і передати справу в частині вирішення питання про прийняття до провадження «Доповнення позовних вимог» та «Заяви про збільшення позовних вимог» на новий судовий розгляд.

У відзиві на апеляційну скаргу, ПАТ «Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон», посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги, просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 05.03.2019 року - залишити без змін (Том ІІ: а.с. 214-217).

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Відмовляючи у прийнятті до провадження заяви ОСОБА_1 про «Доповнення позовних вимог» та «Заяву про збільшення позовних вимог», районний суд виходив з того, що оскільки позивач звернувся з наданими заявами під час судового розгляду справи, що не передбачено нормами ЦПК України та подав «Заяву про збільшення позовних вимог» від 05.03.2019 року, якою змінив предмет позову, вимоги у первісному позові та відповідно до «Доповнення позовних вимог» від 04.12.2018 року, також змінив підстави позовних вимог, тому в їх прийнятті до провадження по справі необхідно відмовити.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Так, судом встановлено, що 23 квітня 2015 року ухвалою Приморського районного суду м.Одеси (суддя Свячена Ю.Б.) було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ МВО «Оріон» про визнання незаконним та скасування рішення наглядової ради, поновлення на посаді (Том І: а.с. 55).

Ухвалою від 10 серпня 2018 року провадження у справі закрито.

Проте, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2015 року ухвалу про закриття провадження було скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Справа на підставі авторозподілу надійшла до провадження судді Тарасова А.В. та ухвалою від 25 листопада 2015 року прийнято до свого провадження.

У зв`язку з повторним перерозподілом на підставі наказу керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2017 року № 219а вказана цивільна справа передана судді Кравчук Т.С. для розгляду по суті.

У зв`язку з повторним перерозподілом на підставі розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2018 року № 18 вказана цивільна справа передана судді Домусчі Л.В. для розгляду по суті.

Ухвалою від 03 вересня 2018 року суддею Приморського районного суду м. Одеси заявлено собі самовідвід від участі як головуючого у справі.

У зв`язку з повторним перерозподілом вказана цивільна справа передана судді Науменко А.В. для розгляду по суті. Ухвалою суду від 12 вересня 2018 року справу прийнято до провадження, а 20 листопада 2018 року винесено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справу до судового розгляду по суті (Том ІІ: а.с. 101)

Відповідно до розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), пунктом 9) визначено що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з положеннями ст.49 ЦПК України:

- позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (п.2 ч.2);

- до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі (ч.3).

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається, якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це належить розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою відповідно до вимог ЦПК і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.

Таким чином, предмет позову - це те, що конкретно вимагає позивач, а підстава позову - те, чим позивач обґрунтовує свої вимоги. Вказане узгоджується із п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» №5 від 12 червня 2009 р.

Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Тому, в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, а це за своєю суттю - уже новий позов. Саме у зв`язку з цим законодавцем було закріплено альтернативну зміну предмета чи підстав позову.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 грудня 2018 року під час розгляду справи по суті ОСОБА_1 звернувся до суду з «Доповненням позовних вимог» викладених в позовній заяві про визнання незаконним та скасування рішення наглядової ради ПАТ МВО «Оріон» про відсторонення від здійснення повноважень голови правління ПАТ МВО «Оріон» Кущака М.С . та призначення Т.В.О. голови правління Барабанова В.Є. та поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління» в якій просив стягнути з ПАТ МВО «Оріон» заборгованість по заробітній платі та завдану матеріальну шкоду в розмірі 1865807,94 грн. з індексацією при сумі 1413361,02 грн. (Том ІІ: а.с. 105-106).

Крім того, з матеріалів справи також вбачається, що 31 січня 2019 року під час судового засідання представник позивача ОСОБА_3 . заявив про необхідність приведення змісту «Доповнення позовних вимог» відповідно до вимог процесуального законодавства, тому питання щодо можливості прийняття «Доповнення позовних вимог» за заявою представника позивача було відкладене на 05 березня 2019 року на 14год.30хв. (Том ІІ: а.с. 135-136).

05 березня 2019 року від позивача ОСОБА_1 надійшла «Заява про збільшення позовних вимог» в частині прийняття позовної вимоги про невиплату середньомісячної заробітку внаслідок незаконного відсторонення від посади і звільнення з незаконним припиненням виплати заробітку.

Аналіз змісту поданих заяв про збільшення позовних вимог та змісту раніше поданого доповнення позовних вимог, дає підстави для висновку про те, що подані заяви по суті спрямовані на зміну одночасно предмету і підстав позову, що суперечить приписам ч.3 ст.49 ЦПК України, оскільки в первісному позові не було заявлено вимог про стягнення коштів.

Таким чином, в наявності по суті одночасна зміна предмету і підстави позову, що за ч.3 ст.49 ЦПК України є недопустимим.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови у прийнятті до провадження заяви ОСОБА_1 про «Доповнення позовних вимог» та «Заяви про збільшення позовних вимог».

Посилання скаржника на фактичне позбавлення судом передбаченого ст.31 ЦПК України права позивача на збільшення розміру позовних вимог не може бути прийнято до уваги, оскільки, як зазначено вище, подана заява про збільшення позовних вимог по суті спрямована на зміну одночасно предмету і підстави позову, що суперечить приписам ч.3 ст.49 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення суду ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2019 року про відмову у прийнятті до провадження заяви про збільшення позовних вимог та доповнення позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон» про визнання незаконним та скасування рішення наглядової ради, поновлення на посаді - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09.09.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда