Провадження № 2/201/1178/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 січня 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Сидоренко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради (третя особа - Соборна районна у місті Дніпрі рада) про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

13.11.2018р. ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Дніпровської міської ради (третя особа - Соборна районна у місті Дніпрі рада) про визнання права власності (а.с.№ 3-4 ).

16.11.2018р. позивачка подала уточнену позовну заяву, доповнивши правове обґрунтування позовних вимог (а.с. № 23-24).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.11.2018р. відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відповідно до ч. 4 ст. 279 ЦПК України з повідомленням (викликом) сторін (а.с. № 38).

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власницею АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2018р. Згідно технічного паспорту від 01.10.2018р. вказана квартира складається з коридору 1-1, вбудованої шафи 1-2, вбиральні 1-3, ванної 1-4, кухні 1-5, житлової 1-6, житлової 1-7, коридору 1-8. Загальна площа - 71,8 кв.м.; житлова площа - 31,2 кв.м. Коридор 1-8, площею 12,3 кв.м є приєднаним до квартири. Будинок, в якому розташована квартира позивачки, перебуває на балансі Дніпровської міської ради, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку на день звернення до суду не створено.

Згідно технічного звіту про технічний стан конструкцій квартири АДРЕСА_1 виконання робіт з перепланування приміщень квартири, при якому було влаштовано дверний отвір повздовжній цегляний міжквартирний на несучій перегородці товщиною 250 мм, який тепер сполучає приміщення № 8 (коридор) з іншими приміщеннями АДРЕСА_1, не позначається на технічному стані та не змінює розрахункову схему роботи будівельних конструкцій квартири та будівлі в цілому. Зазначені перепланування задовольняють вимогам пункту 2.24 Держ.СанПіН «Утримання територій населених місць», а також вимогам Розділу ІІ Статті 4, 18, 19, 22, 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», а також задовольняють вимогам п.8.1 ДБН В.3.2-2-2009 «Реконструкція, ремонт, реставрація об'єктів будівництва. Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» та діючих в Україні ДБН, будівельних, санітарно-гігієнічних норм і правил. Технічний стан конструктивних елементів квартири та суміжних з нею приміщень (стеля, стіни, перегородки, тощо) відповідає категорії ІІ - задовільний, придатний до експлуатації.

Враховуючи викладене, просила суд визнати за нею право власності на самовільно приєднаний до квартири коридор, а саме: коридор 1-8, площею 12,30 м.кв.

Представник позивачки - адвокат ОСОБА_2 (діє за ордером від 16.11.2018р. - а.с. № 37) в своїй заяві до суду від 22.01.2019р. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. Також в цій заяві зазначила, що не наполягає на стягненні судових витрат з відповідача (а.с. № 48).

Представник відповідача - Дніпровської міської ради в судові засідання по справі, які призначались на 17.12.2018р. та 22.01.2019р. двічі поспіль не з'явився, про час, дату та місце судових засідань ДМР повідомлена належним чином, про що свідчать відмітки на судових повістках (а.с № 41, 47).

Причини неявки відповідач суду не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача та постановити у справі заочне рішення суду відповідно до положень ч.4 ст. 223 та ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Представник третьої особи - Соборної районної у місті Дніпрі ради в судові засідання по справі, які призначались на 17.12.2018р. та 22.01.2019р. двічі поспіль не з'явився, про час, дату та місце судових засідань повідомлений належним чином, про що свідчать відмітки на судових повістках (а.с № 41, 47).

Своїм листом від 14.12.2018р. голова Соборної районної у місті Дніпрі ради Тімарєв А.С. просив справу розглядати за відсутності представника ради (а.с. № 42).

Ухвалою суду від 22.01.2019р. (винесена без виходу до нарадчої кімнати) ухвалено про розгляд справи за відсутності представника позивачки, представника відповідача ДМР та представника третьої особи та з урахуванням положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу технічними засобами (а.с. № 49).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Згідно із ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачка є власницею АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2018р. (а.с. № 5-9 ).

Згідно технічного паспорту від 01.10.2018р. вказана квартира складається з коридору 1-1, вбудованої шафи 1-2, вбиральні 1-3, ванної 1-4, кухні 1-5, житлової 1-6, житлової 1-7, коридору 1-8. Загальна площа - 71,8 кв.м.; житлова площа - 31,2 кв.м. Коридор 1-8, площею 12,3 кв.м є приєднаним до квартири (а.с.№ 10-14). Будинок, в якому розташована квартира позивачки, перебуває на балансі Дніпровської міської ради, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку на день звернення до суду не створено.

Згідно технічного звіту про технічний стан конструкцій квартири АДРЕСА_1 виконання робіт з перепланування приміщень квартири, при якому було улаштовано дверний отвір повздовжній цегляний міжквартирний не несучій перегородці товщиною 250 мм, який тепер сполучає приміщення № 8 (коридор) з іншими приміщеннями АДРЕСА_1, не позначається на технічному стані та не змінює розрахункову схему роботи будівельних конструкцій квартири та будівлі в цілому. Зазначені перепланування задовольняють вимогам пункту 2.24 Держ.СанПіН «Утримання територій населених місць», а також вимогам Розділу ІІ Статті 4, 18, 19, 22, 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», а також задовольняють вимогам п.8.1 ДБН В.3.2-2-2009 «Реконструкція, ремонт, реставрація об'єктів будівництва. Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» та діючих в Україні ДБН, будівельних, санітарно-гігієнічних норм і правил. Технічний стан конструктивних елементів квартири та суміжних з нею приміщень (стеля, стіни, перегородки, тощо) відповідає категорії ІІ - задовільний, придатний до експлуатації (а.с. № 25-32).

Суд зазначає, що згідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Цивільний кодекс України передбачає загальні засади набуття права власності, зокрема статтями 316-323, 325, 328, 331, 334 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; усі суб'єкти права власності є рівними перед законом; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом; право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Предметом спору у цій справі є визнання права власності на приєднаний до квартири коридор 1-8, тому суд керується нормою ст.152 ЖК УРСР щодо здійснення переобладнання квартири.

Так, відповідно до ст.152 Житлового кодексу УРСР виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в тому числі на підставі рішень судів, що набрали законної сили (п.5).

Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивачка не має іншої можливості захистити своє право власності, зокрема, через органи місцевого самоврядування, суд вважає, що її право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на житлове приміщення в квартирі.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Право на захист права власності на певне нерухоме майно в особи виникає на підставі статей 15, 16, 392 ЦК України. Позивачем за таким позовом є власник нерухомого майна, у володінні якого воно знаходиться та права якого оспорюються або не визнаються іншою особою, з якою власник не перебуває у зобов'язальних або інших відносинах з приводу спірного майна. Відповідачем може бути будь-яка особа, яка не визнає або оспорює право власності позивача на це майно.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного та житлового законодавства, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради (третя особа - Соборна районна у місті Дніпрі рада) про визнання права власності на приміщення в квартирі.

Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, а також те, що позивачка не наполягала на стягненні з відповідача понесених нею витрат по сплаті судового збору при подачі позовної заяви до суду у розмірі 896 грн. 18 коп. (а.с. № 2), суд вважає за можливе не присуджувати до стягнення суму сплаченого судового збору з відповідача на користь позивачки.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 182, 331, 328, 392 ЦК України, ст.ст.2, 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 88, 128-131, 141, ч.4 ст. 223, ч.2 ст.247, ст.ст.259, 263-265, ч.5 ст. 279, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради (третя особа -Соборна районна у місті Дніпрі рада) про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1) право власності на коридор 1-8, площею 12,3 кв.мАДРЕСА_1, загальною площею 71,8 кв.м, житловою площею 31,2 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.