Постанова

Іменем України

02 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 306/956/15-ц

провадження № 61-19415св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Туристичний комплекс «Поляна-Квасова» ,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа без самостійних вимог: Акціонерне товариство «Одлас Інк.»

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичний комплекс «Поляна-Квасова» на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 серпня 2016 року в складі судді Заболотного А. М. та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 30 січня 2017 року в складі колегії суддів: Мацунича М. В., Куштана Б. П., Кондора Р. Ю.,

ВСТАНОВИВ :

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2014 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Туристичний комплекс «Поляна-Квасова» (далі - ТзОВ «ТК «Поляна-Квасова») звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати недійсним договір іпотеки, укладений 23 березня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , визнати припиненими правовідносини за цим договором іпотеки, а також виключити з Державного реєстру іпотек записи від 23 березня 2011 року № 6933110 та № 6931506 та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи від 23 березня 2011 року № 6933138 та № 10977128.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 липня 2015 року визнано за ТзОВ «ТК «Поляна-Квасова» право власності на нерухоме майно, а саме на туристичний комплекс АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку площею 0,5352 га на АДРЕСА_1 .

23 березня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики був укладений договір іпотеки, предметом якого є туристичний комплекс, що розташований на АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0,2597 га на АДРЕСА_1 .

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03 серпня 2016 року, залишеним без змінухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 30 січня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що позивач не залучив до участі у справі в якості співвідповідача Акціонерного товариства «Одлас Інк.» (далі - АТ «Одлас Інк.»), прав якого безпосередньо стосується вирішення цього спору.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У лютому 2017 року ТзОВ «ТК «Поляна-Квасова» звернулось до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ТзОВ «ТК «Поляна-Квасова» вказує, що суди, ухвалюючи рішення, залишили поза увагою той факт, що нерухоме майно, яке є предметом оспореного договору іпотеки, вибуло із власності позивача поза його волею до укладення цього договору на підставі судових рішень, які у подальшому були скасовані, а тому є помилковим висновок судів про необхідність залучення до участі у справі в якості співвідповідача АТ «Одлас Інк.» Також суди порушили норми матеріального права, оскільки на правовідносини, що склалися між сторонами, не поширюються положення статті 23 Закону України «Про іпотеку».

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТзОВ «ТК «Поляна-Квасова» та витребувано справу із суду першої інстанції.

На виконання вимог підпункту 4 першого розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та інших законодавчих актів» 07 травня 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами встановлено, що23 березня 2011 року між ОСОБА_3 (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) був укладений договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Богушевич Н. В., предметом якого є комплекс, який розташований на АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,2597 га за вказаною адресою. Переданий в іпотеку комплекс належав ОСОБА_1 на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 17 листопада 2010 року. Земельна ділянка, на якій розташоване передане в іпотеку нерухоме майно, належала ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 431219 від 19 березня 2009 року. Зазначений договір іпотеки був укладений із метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики, який укладений 23 березня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 липня 2015 року, ухваленим у цивільній справі за позовом ТзОВ «ТК «Поляна-Квасова» до ОСОБА_1, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Полянської сільської ради Свалявського району, Управління Держземагентва у місті Сваляві і Свалявському районі Закарпатської області про витребування нерухомого майна, визнання права власності на нерухоме майно, скасування Державних актів про право власності на земельні ділянки та анулювання записів про їх реєстрацію, зокрема, витребувано у ОСОБА_1 предмет іпотеки, як туристичний комплекс так і земельну ділянку, та визнано на ці об`єкти нерухомого майна право власності за ТзОВ «ТК «Поляна-Квасова».

04 липня 2012 року між ОСОБА_3 та АТ «Одлас Інк.» був укладений договір про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук за реєстровим № 2056, за умовами якого ОСОБА_2 передав право вимоги за оспореним договором іпотеки АТ «Одлас Інк.».

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 56324495 від 30 березня 2016 року, підтверджується той факт, що іпотекодержателем майна, яке передано в іпотеку по оспореному договору, є АТ «Одлас Інк.».

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 2 і 3 частини другої статті 119 ЦПК України 2004 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 30 ЦПК України 2004 року).

Позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки (стаття 32 ЦПК України 2004 року).

За правилами частин першої, другої статті 33 ЦПК України 2004 року суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу, як співвідповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Згідно частини четвертої статті 10 ЦПК України 2004 року, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам , які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, суд має роз`яснити позивачеві право на подачу заяви про заміну відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача.

Відповідно до наведених норм процесуального права саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

ТзОВ «ТК «Поляна-Квасова», звертаючись до суду з позовом, просив визнати недійсним договір іпотеки, права іпотекодержателя за яким були передані від ОСОБА_3 до АТ «Одлас Інк.», яке приймало участь у справі як третя особа.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення дійшли правильного висновку про те, що у цій справі вирішуються питання про права та обов`язки АТ «Одлас Інк.», про необхідність залучення якого до участі у справі в якості співвідповідача було роз`яснено судом, проте таке клопотання позивачем заявлено не було.

Оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача, суди обґрунтовано відмовили у позові.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичний комплекс «Поляна-Квасова» залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 30 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель