Провадження № 2/750/287/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова

у складі судді Требух Н.В.,

з секретарем судового засідання Будаш М.В.,

справа № 750/12488/18

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго»

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

за участі представника позивача адвоката ОСОБА_3, представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить визнати неправомірними дії ПАТ «Облтеплокомуненерго» щодо нарахування оплати на опалення місць загального користування, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії у будинку по квартирі АДРЕСА_1 (особовий рахунок №40511) за опалювальні періоди з 12 жовтня 2016 року по 03 квітня 2017 року включно та з 12 жовтня 2017 року по 13 квітня 2018 року включно загалом в сумі 11729,30 грн., визнати відсутність заборгованості за надані послуги з опалення по квартирі АДРЕСА_1 (особовий рахунок №40511) в сумі 11729,30 грн. у ОСОБА_1 перед ПАТ «Облтеплокомуненерго» станом на 01.05.2018 року, зобов'язати ПАТ «Облтеплокомуненерго» скасувати незаконно нараховану ОСОБА_1 заборгованість по оплаті витрат на оплату за опалення місць загального користування теплової енергії по квартирі АДРЕСА_1 (особовий рахунок №40511) в сумі 11729,30 грн. станом на 01.05.2018 року шляхом проведення відповідного коригування по особовому рахунку №40511 в сторону її зменшення заборгованості на 11729,30 грн., а також стягнути з ПАТ «Облтеплокомуненерго» на її користь судові витрати в сумі 3500,00 грн. пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 22.11.2018 року відкрито провадження у справі.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позову заперечує, зазначає, що нарахування було проведено відповідно до вимог законодавства.

В судовому засідання представник позивача позов підтримав і просив суд його задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.04.2006 року та витягу з реєстру власників нерухомого майна ОСОБА_1 є власником квартири № 47 а адресою вул. Г.Чорнобиля, будинок 3 в м. Чернігів.

Згідно договору про надання послуг з централізованого опалення та водонагрівання від 18.04.2006 року Позивач є споживачем послуг, які надає ПАТ «Облтеплокомуненерго», а саме послуги з централізованого опалення та водонагрівання (п.1 Договору).

Об'єктом надання послуг є вищевказана квартира опалювальною площею 71, 1 кв.м. (п.2 Договору).

Вказаний будинок обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, а вказана квартира обладнана окремими засобами обліку теплової енергії - тепло обчислювач Sharky 775 434 MHz, зав. № 46131072, термоперетворювач РТ-500 №222095, що відповідно до акту від 29.10.2013 року були Виконавцем прийняті в експлуатацію, а 11.09. 2017 року на вказані засоби видане свідоцтво про їх повірку - чинне до 11.09.2021 року.

Відповідно до змісту з п.п.1, 7, п.22 Договору Виконавець зобов'язаний забезпечувати вчасне, відповідної якості надання послуг згідно із законодавством та умовами договору; поводити перерахунок розміру плати за послуги в разі їх не надання або надання не в повному обсязі; звільняти від плати за послуги у разі їх не надання. Плата за надані послуги за наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з п.10-13 Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (надалі-Правила), (п.8 Договору) Пунктом 23 Договору визначено, що точками розподілу в яких здійснюється передача передбачених цим договором послуг від виконання споживачеві у багатоквартирному будинку є: централізованого опалення - стояки в межах квартири; водонагрівання - перша запірна арматура на воді в квартиру.

Зі змісту квитанцій за надані послуги за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року, жовтня 2017 року по теперішній час та відповідей №541-Т від 02.03.2018 року, №361 від 17.02.2017 року та №421-Т від 09.02.2017 року вбачається, що ПАТ «Облтеплокомуненерго» крім показників квартирного лічильника додатково нараховує оплату за опалення місць загального користування (надалі - МЗК) для вищевказаної квартири по загальнобудинковому лічильнику.

Згідно відомостей наведених в квитанції за травень 2018 року заборгованість за опалення Позивача перед Відповідачем станом на 01.07.2018 року становить 11729,30 грн.

Відповідач при проведенні розрахунку з посиланням на положення ст. 8, 319 ЦК України, ст.ст. 1, 4 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» застосовує аналогію закону використовуючи при визначенні кількості теплової енергії спожитої на опалення МЗК положення Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 (далі - Методика) та Рекомендацій щодо застосування Методики, затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 28 лютого 2008 року № 47 (надалі - Рекомендації).

При проведенні нарахування за опалення МЗК відповідач керується положеннями п. 12,28 Правил, п. 2.1.4. (застосовує формули 2.3 - 2.6 ), п. 2.2.1 Методики та положеннями Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 р. №1198.

Відповідачем визначається математичним шляхом кількість теплової енергії витраченої на опалення одного м.кв. опалювальної площі квартир будинку, що не обладнанні засобами обліку без врахування кількості теплової енергії витраченої на опалення МЗК квартирами з автономним опаленням: (28,7078 - 0,3553):4753,40х 3095,60 = 18,4643 Гкал.,

При цьому Відповідач виходить зі значень загальної опалювальної площі квартир/приміщень будинку, а не загальної опалювальної площі будинку, що включає в себе площі МЗК.

В подальшому кількість теплової енергії витраченої на опалення МЗК (Qмзк) всього будинку Відповідачем розраховується як різниця між показниками загальної кількості теплової енергії, витраченої на опалення всього будинку та суми показників лічильників квартир обладнаних засобами обліку, розрахункових значень кількості теплової енергії на опалення квартир не обладнаних засобами обліку теплової енергії з розрахунку за 1 м.кв. опалювальної площі та розрахункового значення на опалення МЗК квартир з автономним опаленням.

При цьому, при проведенні розрахунку коштів, що підлягає оплаті позивачем за МЗК у вказаному періоді, відсутні будь-які посилання на пункти та формули Методики які використовує Відповідач.

Фактично при здійсненні нарахувань за опалення МЗК Позивачеві Відповідачем застосовано аналогію закону в частині використання положень п. 12 Правил при визначенні кількості теплоти витраченої на опалення одного кв.м. опалювальної площі всіх квартир будинку.

Крім того зі змісту квитанцій за березень, квітень 2018 року вбачається, що Відповідачем в односторонньому порядку змінено алгоритм нарахування за опалення в тому числі за МЗК по вищевказані квартирі.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 з наступними змінами та доповненнями не регламентують порядок розрахунку оплати за опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках, обладнаних загальнобудинковими приладами обліку теплової енергії, певна кількість споживачів в яких обладнало квартири приладами обліку витрат теплової енергії на опалення.

Тому застосування пункту 12 зазначених Правил при проведенні розрахунків за опалення МЗК в даному випадку Відповідачем є не законним.

Згідно пункту 1.4. Методики у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначається розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1.

В той же час п. 2.1.4. Методики наводить формулу за якою визначається загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК. Пункти 2.2.1., 2.2.2., 2.2.3. Методики визначають формули розподілу визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, між окремими помешканнями будинку та приміщеннями з окремим входом.

З матеріалів справи вбачається, що зазначені пункти Методики (2.1. і 2.1.4.) при розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку 3 по вулиці Г. Чорнобиля в місті Чернігові відповідачем застосовано не було, а отже подальше застосування ним п.2.2.1. і 2.2.2. Методики при розподілу визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку без дотримання п.2.1. і 2.1.4 Методики не є правомірним, оскільки одна із вихідних даних - витрати теплової енергії, спожитої на опалення МЗК розрахована не у відповідності із зазначеною у Методиці формулою, а інша взагалі не розраховувалась.

Таким чином розподіл розрахованої за вказаним алгоритмом теплової енергії на опалення МЗК (Qмзк) Відповідачем проведено виключно між квартирами які обладнанні засобами обліку теплової енергії, що в тому числі вказує на незаконність проведених розрахунків, оскільки вони проведені у не передбачений Методикою спосіб.

Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 врегульовано відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово- комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до п. 10 Правил Виконавець і Споживач не мають права відмовлятись від врахування показань квартирних засобів обліку.

Оплату послуг з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до Методики, яка затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, передбачає лише один пункт цих Правил, а саме пункту 28 - у разі, коли споживачі встановили у квартирі багатоквартирного житлового будинку індивідуальні (автономні) системи опалення.

Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 встановлений порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами, відповідно до змісту преамбули якої вона застосовується виключно на виконання пункту 28 Правил, тобто для споживачів які встановили у квартирі багатоквартирного будинку автономні системи опалення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630.

Рекомендації № 47 щодо застосування Методики та сама Методика, також не визначають порядку розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування у разі обладнання багатоквартирного будинку загальнобудинковим приладом обліку теплової енергії, часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку та наявності частини квартир від'єднаних від централізованого теплопостачання з обладнанням автономними системами теплопостачання, а також наявними в будинку суб'єктами господарювання.

Статтею 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» встановлено порядок розподілу обсягів комунальних послуг між споживачами, згідно частини першої вказаної статті встановлено, що у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.

Зі змісту пунктів 1-8 ч.2 ст.10 Закону вбачається, що визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об'єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами проводиться з урахуванням методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, що в тому числі визначає порядок розрахунку: питомого споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об'єму) квартири (іншого приміщення), обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання.

З огляду на те, що діючою Методикою не визначено алгоритму розрахунку кількості теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії у будинку нарахування за опалення за вищевказаним алгоритмом є також незаконним.

З аналізу вищенаведених нормативно-правових актів вбачається, що Правилами, взагалі не визначено порядку визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування споживачами, в будинку в якому встановлений загальнобудинковий засіб обліку теплової енергії, квартири якого частково обладнані засобами обліку теплової енергії, а частково від'єднанні від мережі теплопостачання та мають індивідуальне опалення і є наявними приміщення з окремим входом.

Отже, застосовуючи вказані алгоритми розрахунку нарахування оплати за опалення, що здійснені в тому числі і не на підставі нормативно-правового акту, Відповідач діє не у передбачений законом спосіб.

Крім того, окреме нарахування оплати за опалення місць загального користування також суперечить умовам укладеного Договору (п.п.1, 7, 9 п.22, п. 23).

Позивачем оплачено за опалення згідно квартирного лічильника за вищевказані опалювальні періоди 918,10 грн.

З огляду на вищевикладене заборгованість у Позивача перед Відповідачем за опалення за вищевказані опалювальні періоди відсутня.

Сума незаконно нарахованих оплат за опалення МЗК в тому числі і на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії за опалювальні періоди з 12 жовтня 2016 року по 03 квітня 2017 року включно та з 12 жовтня 2017 року по 13 квітня 2018 року включно згідно проведеного розрахунку становить: 11729,30 грн. = 6379,12грн.+ 4372,39 грн. + 71,23грн.+906,56грн.

Враховуючи викладене вище, дії Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» щодо донарахування Позивачеві витрат на оплату теплової енергії на опалення місць загального користування в тому числі і на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії за опалювальні періоди з 12 жовтня 2016 року по 03 квітня 2017 року включно та з 12 жовтня 2017 року по 13 квітня 2018 року включно за визначеним ним алгоритмом в сумі 11729,30 грн. є незаконними, у звязку з чим позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь на відшкодування понесених судових витрат, а саме на оплату правової допомоги адвоката 3500 грн. разом з тим, згідно наданої копії квитанції 3500 грн. сплачені ОСОБА_6, а не позивачем ОСОБА_1 Отже, позивачем ОСОБА_1 не доведено понесення нею витрат на оплату правничої допомоги в сумі 3500 грн. Тому, в задоволенні позову в цій частині суд вважає за необхідне відмовити.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії ПАТ «Облтеплокомуненерго» (14 000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 55 б, код підприємства 03357671) щодо нарахування ОСОБА_1 ( 14 033, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) оплати в сумі 11729 грн. 30 коп. на опалення місць загального користування, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії у будинку по квартирі АДРЕСА_1 (особовий рахунок №40511) за опалювальні періоди з 12 жовтня 2016 року по 03 квітня 2017 року включно та з 12 жовтня 2017 року по 13 квітня 2018 року включно.

Визнати відсутність заборгованості в сумі 11729 грн. 30 коп. за надані послуги з опалення по квартирі АДРЕСА_1 (особовий рахунок №40511) у ОСОБА_1 станом на 01.05.2018 року.

Зобов'язати ПАТ «Облтеплокомуненерго» скасувати незаконно нараховану ОСОБА_1 заборгованість по оплаті витрат на оплату за опалення місць загального користування теплової енергії по квартирі АДРЕСА_1 (особовий рахунок №40511) в сумі 11729 грн. 30 коп. станом на 01.05.2018 року шляхом проведення відповідного коригування по особовому рахунку №40511 в сторону зменшення заборгованості на 11729 грн. 30 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Повне рішення виготовлено 01.02.2019 року.

Суддя Н.В.Требух