Єдиний унікальний номер №243/5988/19
Номер провадження №2/243/1995/2019
І м е н е м У к р а ї н и
«04» вересня 2019 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді Дюміної Н.О.,
при секретарі Ревва Е.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Слов`янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Словважмаш» про стягнення 3% річних, пені та інфляційного збільшення заборгованості,-
06 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ Словважмаш» про стягнення 3% річних, пені та інфляційного збільшення заборгованості. В обґрунтування зазначених вимог зазначив, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2017 року було стягнуто із ПАТ «Словважмаш» на його користь грошові кошти в розмірі 246 108,00 грн. сплачених відповідно до договору оренди обладнання №86/62 від 26 жовтня 2015 року, інфляційні в сумі 36 269,29 грн. та 3% річних в сумі 8 896,20 грн. До теперішнього часу боргове зобов`язання відповідачем у повному обсязі не виконано, основна сума боргу без нарахувань складає 246 108,00 грн. Виконавче провадження відкрито та перебуває на виконанні у державного виконавця. Посилаючись на ст. 625 ЦПК України, просить стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 16 567,00 грн., пеню у розмірі 173 80,36 грн. та інфляційне збільшення заборгованості у розмірі 64 996,30 грн.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , який діє на підставі ордеру серії ДН 081184 від 10 липня 2019 року, не з`явилися, були повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином. Суду надано заяву, відповідно до якої просили розглянути справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували (а.с.26).
Представник відповідача ПАТ «Словважмаш», який був судом належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, шляхом надіслання повідомлення про виклик до суду (а.с.23, 25), але відповідач не з`явився до поштового відділення для отримання судової кореспонденції, про що свідчить відповідна відмітка на повернутих конвертах не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, причини неявки суду не повідомив, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає можливим відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) встановив наступне.
Як вбачається з рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2017 року, було розірвано договір оренди обладнання № 86/62 укладений 26 жовтня 2015 року між ПАТ «Словважмаш» та ОСОБА_1 , із ПАТ «Словважмаш» на користь ОСОБА_1 було стягнуто грошові кошти в розмірі 246 108,00 грн. сплачених відповідно до договору оренди обладнання №86/62 від 26 жовтня 2015 року, інфляційні в сумі 36 269,29 грн. та 3% річних в сумі 8 896,20 грн. (а.с.7-8).
На виконання рішення суду було видано виконавчий лист № 243/2711/17, який було пред`явлено до виконання до Слов`янського міськрайонного відділу ДВС (а.с.9).
Постановою державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області було відкрито виконавче провадження № ВП № 57313479 від 27 вересня 2018 року про стягнення з ПАТ «Словважмаш» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 246 108,00 грн. (а.с.11).
Отже, відповідач тривалий час не виконує свого обов`язку по поверненню грошових коштів.
При вирішенні питання про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 суд виходить з наступного.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Верховний Суд України переглядаючи справу про стягнення суми інфляційних втрат та 3 % річних, зробив правовий висновок, відповідно до якого у разі прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики, позикодавець вправі вимагати від позичальника сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно статті 625 ЦК України (справа 6-37цс 15).
Як встановлено в судовому засіданні відповідачем у справі належним чином свій обов`язок по відшкодуванню грошових коштів в розмірі 246 108,00 грн., сплачених відповідно до договору оренди обладнання №86/62 від 26 жовтня 2015 року, не виконано.
Відповідно до статті 3 Закону України від 3 липня 1991 року №1282-Х11 «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики (Державним комітетом статистики України) і не пізніше 10 числа кожного місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону (стаття 4).
Індекс інфляції розраховуються з урахуванням боргу, наступним чином: сума боргу помножена на індекс інфляції помісячно. Від отриманої суми вирахувано суму боргу, в результаті отримано суму інфляції помісячно, яка у сумі підлягає стягненню.
Згідно наданого позивачем розрахунку, з яким суд погоджується, сума яку слід стягнути з відповідача, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання, становить 64 996,30 грн. за період з 01.03.2017 року по 29.05.2019 року (а.с. 3-4).
Розмір трьох процентів річних становить 16 567,00 грн., з розрахунку 246 108,00грн. грн. х 3% : 365 х 819, де 365 кількість днів на рік, 819 кількість днів прострочення виконання.
Ні відзиву, ні заперечень проти позову відповідачем не надано, тому доводи позивача щодо невиконання відповідачем своїх зобов`язань по поверненню грошових коштів, а також розміру прострочених платежів нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними. За таких обставин позов підлягає задоволенню у цій частині.
Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати та три проценти річних, нараховані на вказану суму, яка стягнута відповідним рішенням суду, починаючи з 01 березня 2017 року по 29 травня 2019 року.
Вирішуючи питання про стягнення пені суд виходить за наступного.
Відповідно до ст.12, 13 ЦПК України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Позивач у своїй позовній заяві просить суд, також, стягнути з відповідача пеню за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 173 880,36 грн., однак в позовній заяві посилається лише на ст. 625 ЦК України.
Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, шляхом стягнення з відповідача встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.
Отже заявлена позивачем до стягнення з відповідача сума пені в сумі 173880,36 грн. не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів для підтвердження і обґрунтування стягненні пені.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями ст. ст. 10, 12, 13, 81, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 625 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Словважмаш» про стягнення 3% річних, пені та інфляційного збільшення заборгованості - задовольнити частково
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 09 вересня 2019 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Н.О.Дюміна