ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5288/19 Справа № 203/3176/18 Суддя у 1-й інстанції - Казак С. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 березня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міського державного комунального експлуатаційного підприємства «Дніпроміськелектротранс», третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 29 листопада 2016 року вона звернулась до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі із заявою про призначення пенсії за віком за списком № 2 при наявності пільгового стажу.

16 лютого 2017 року їй було відмовлено в призначенні пенсії, в зв`язку з тим, що додана до заяви про призначення пенсії довідка відповідача № 99 від 12 вересня 2016 року була відкликана останнім.

Отримавши відмову, вона звернулась до відповідача із заявою про видачу їй довідки про уточнений характер роботи на підприємстві. Але на її неодноразові звернення та адвокатські запити відповідач з різних підстав не надавав їй вказаної довідки.

Внаслідок зазначеного вона була вимушена звернутись до суду.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.03.2018 року у справі № 203/3959/17 відповідача було зобов`язано видати їй довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній про роботу в Дніпропетровському трамвайному тролейбусному управлінні з 09.08.1982 року по 14.04.1992 року та у трамвайному депо № 2 «Дніпроміськелектротранс» з 14.04.1992 року по 14.10.1993 року на посаді водія міського пасажирського транспорту.

Вказане рішення набрало чинності 14.04.2018 року.

01.06.2018 року відповідач надав довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області.

Після надання довідки їй було призначено пенсію з віком за списком № 2 з 01.06.2018 року по 30.06.2018 року в розмірі 1 373 грн, з 01.07.2018 року в розмірі 1 435 грн довічно.

Відповідач, відкликавши довідку № 88 від 12.09.2016 року, своїми умисними діями не виконав обов`язку, передбаченого ст.49 КЗпП України, через що вона недоотримала пенсію за період з 29.11.2016 року по 01.06.2018 року в сумі 26 014 грн 27 коп.

Крім того, через неправомірні дії відповідача їй було завдано моральної шкоди, яка полягає в порушенні звичайного укладу життя, оскільки вона була вимушена неодноразово звертатись до відповідача з відповідними запитами, мінятись на роботі, щоб в робочий час та прийомні дні звернутись до відповідача та юриста; копіювати велику кількість документів та розносити їх по інстанціям, витрачати на це грошові кошти. Вказане негативно відобразилось на стосунках в її родині. Вона постійно нервувала, втратила сон, була пригнічена, хвилювалась та страждала душевно.

З урахуванням наведеного, позивач просила стягнути з відповідача у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 26 014 грн 27 коп., моральну шкоду в сумі 10 000 грн та судові витрати по справі.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що відповідачем була надана довідка до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 01 червня 2018 року, саме тому їй призначено пенсію одразу з 01 червня 2018 року, отже за період з 29 листопада 2016 року по 01 червня 2018 року вона не отримувала пенсію з вини відповідача.

Відповідач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України, не скористався.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 листопада 2016 року позивач звернулась до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

До вказаної заяви також було надано довідку відповідача № 99 від 12 вересня 2016 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній щодо її роботи повний робочий день в трамвайному Депо № 2 Дніпропетровського трамвайно-тролейбусного управління за період з 09 серпня1982 року по 14 жовтня 1993 року.

16 лютого 2017 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, що підтверджується протоколом № 5202 та листом Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі від 16 лютого 2017 року, згідно якому підставою для відмови стала відсутність в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено, що позивач працювала на посадах, передбачених Списками, повний робочий день. Крім того, було зазначено, що надана до заяви про призначення пенсії довідка № 99 від 12 вересня 2016 року була відкликана відповідачем довідкою № 36 від 16 лютого 2017 року.

Крім того на звернення позивача Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 24 березня 2017 року було повідомлено, що після звернення 29 листопада 2016 року із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Дніпрі для підтвердження факту пільгової роботи було проведено зустрічну перевірку правильності видачі довідки № 99 від 12 вересня 2016 року. Для перевірки було надано особові рахунки за період з 1982 року по 1993 рік, в яких відображена посада водія та підсобного робітника. Інші документи, а саме: картка форми Т-2, посадові технологічні інструкції, книги обліку особового складу, книги реєстрації наказів, накази, у т.ч. накази про прийняття, звільнення, табелі обліку робочого часу не надавались. За результатами проведеної перевірки факт пільгової роботи позивачки не підтверджено.

Після цього позивач 24 жовтня 2017 року звернулась до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Міського державного комунального експлуатаційного підприємства «Дніпроміськелектротранс», третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 березня 2018 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Встановлено факт, що остання працювала водієм міського пасажирського транспорту у Дніпропетровському трамвайно-тролейбусному управлінні з 09 серпня 1982 оку по 14 квітня 1992 року та у трамвайному депо № 2 «Дніпроміськелектротранс» з 14 квітня 1992 року по 14 жовтня 1993 року та має відповідний трудовий стаж, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язано відповідача видати ОСОБА_1 довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за зазначені вище періоди роботи.

01 червня 2018 року відповідачем на підставі вказаного рішення суду було видано довідку про підтвердження трудового стажу, з урахуванням якої позивачу з 01 червня 2018 року було призначено та виплачується пенсія за віком на пільгових умовах.

Встановивши вищезазначені обставини та керуючись положеннями ст.ст.23, 1166 ЦК України, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що відповідають нормам чинного законодавства та матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що саме з вини відповідача вона не отримувала пенсію у період часу з 29 листопада 2016 року по 01 червня 2018 року, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки були предметом розгляду справи у суді першої інстанції, отримали належну правову оцінку та спростовуються матеріалами справи, згідно яких позивачу 01 червня 2018 року відповідачем було видано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за зазначені вище періоди роботи на підставі рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 березня 2018 року, тоді як до ухвалення судового рішення відповідачем було відкликано надану ним позивачу 12.09.2016 року довідку № 99 про наявність пільгового стажу через проведення зустрічної перевірки третьою особою.

Відповідно до ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст.101 Закону органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

За ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова