Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2000/19
Провадження № 2-н/553/365/2019
У Х В А Л А

Іменем України

13.09.2019м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Новак Ю.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

20.08.2019 року заявник звернулася до суду із заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

За нормами ч. 1 ст. 160 ЦПК судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених частиною 1 статтею 161 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною першої статті 28 ЦПК України визначено, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Таким чином, позови про стягнення аліментів можуть бути пред`явлено як за зареєстрованим місцем проживання, так і за місцем перебування позивача.

Зі змісту ч. 9 ст. 165 ЦПК України вбачається, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Аналізуючи положення вказаної процесуальної норми закону, суд вважає, що дана норма є спеціальною, якою встановлена окрема імперативна підстава для відмови у видачі судового наказу, що не суперечить положенням ст. 162 ЦПК України, оскільки йдеться не про порушення правил підсудності, а про неможливість отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника (фізичної особи).

Отже, зважаючи на визначений процесуальним законом порядок розгляду та звернення до виконання судового наказу, обов`язковою умовою для його видачі є встановлення зареєстрованого місця проживання фізичної особи - боржника.

Згідно відповіді з Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради за №16.1-09/15135 від 06.09.2019 року, за наявними обліками Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Полтавської міської ради відомості щодо реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні.

Враховуючи вищевикладене, оскільки суд не має можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Разом з тим, відмова у видачі судового наказу не перешкоджає заявнику ОСОБА_1 звернутися до суду з позовом до боржника про стягнення аліментів за наявним останнім відомим місцем проживання ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 27, 160-166, 258, 260, 261,353-355 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини в порядку наказного провадження.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої ч.9 ст. 165 ЦПК не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. Д. Новак