У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Лісовська О.В., перевіривши дотримання вимог ст. 175, 177 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» по позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вирішення матеріального спору та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вирішення матеріального спору та стягнення аліментів.

Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлюється в розмірі 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, подана заява не відповідає вимогам вказаних вище статей, а саме:

-не конкретизований зміст позовних вимог стосовно вирішення матеріального спору;

-не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися;

-не долучено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи;

-не надано підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

-не зазначена ціна позову, у зв`язку з чим неможливо визначити розмір судового збору, що підлягає сплаті;

-не надано доказів на підтвердження місця реєстрації відповідача за адресою, зазначеною у позові (згідно даних реєстру територіальної громади м. Києва за вказаною у позові адресою відповідач не зареєстрований);

- не у повному обсязі сплачено судовий збір за подання позовної заяви.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлюється в розмірі 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 вказаного Закону визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивач при подачі даної позовної заяви повинен сплатити судовий збір за 5 позовними вимогами, а саме про розірвання шлюбу, стягнення боргу, компенсації за лікування дітей, моральної шкоди, суми за розпискою, а сплату здійснено лише за однією вимогою.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

З поданого позову вбачається, що позивачкою об`єднано в одну позовну заяву декілька позовних вимог, а саме: про розірвання шлюбу, стягнення боргу, компенсації за лікування дітей, моральної шкоди, суми за розпискою, стягнення аліментів, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 188 ЦПК України, оскільки дані вимоги не є похідними, а також не пов`язані між собою підставами виникнення або поданими доказами (об`єднанню можуть підлягати лише вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 повинна бути залишена без руху із наданням строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вирішення матеріального спору та стягнення аліментів - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали судді про залишення позовної заяви без руху. В разі неусунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Лісовська