Справа № 234/3158/15-ц
Провадження № 4-с/234/6/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бакуменко А.В.,

за участі секретаря судового засідання Кісточка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1, на неправомірні дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь ОСОБА_2, зацікавлена особа ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду зі скаргою на дії державного виконавця, свої вимоги обґрунтував ти, що згідно до Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 23.03.2015 року з нього стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 12.03.2015 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 16.08.2027 року.

18.12.2018 року ним отримано постанову державного виконавця Богдяж К.О. від 16.10.2018 року про звернення стягнення на заробітну платі, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, у відповідності до котрого звернено стягнення на дохід отриманий ним від продажу належної йому нерухомості, а саме 1/4 частка отриманої суми за продаж нерухомості, в звязку з чим зявився борг у сумі 31935,50 грн.

Вважає такі дії державного виконавця неправомірними та просить суд, визнати дії державного виконавця Приморського відділу виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 відносно здійснення нарахування з усих видів заробітку (доходу), що належать боржнику, першочергово витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 240,11 грн. та проводити щомісячно утримання у розмірі 50% до погашення загальної суми заборгованості у розмірі 31935,50 грн., а також скасувати постанову винесену 16.10.2018 року державним виконавцем Приморського відділу виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2.

В судовому засідання скаржник , заявлену скаргу підтримав у повному обсязі, зазначив, що суми отримані ним від продажу належного йому майна не є доходом з котрого стягуються аліменти.

Зацікавлена особа , ОСОБА_1, заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на те, що згідно до рішення аліменти стягуються з усих видів прибутку , гроші отримані внаслідок продажу майна також є прибутком боржника.

Державний виконавець Богдяж К.О. до суду не зявилась, надала заяву про розгляд за її відсутності, окрім того направила суду відзив на скаргу, у відповідності до котрого вона заперечує проти задоволення заявлених вимог, посилаючись на те, що постанова винесена у відповідності до діючого законодавства та в повній мірі йому відповідає, а оте відсутні будь-які підстави для її скасування.

Суд вислухавши скаржника, зацікавлену особу, дослідивши відзив та матеріали скарги, набуває висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.477 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що платник аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, скаржиться на дії державного виконавця Приморського відділу виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2., які виявилися у нарахуванні аліментів від суми доходу, отриманого за рахунок реалізації нерухомого майна боржника. Предметом оскарження є правомірність віднесення державним виконавцем доходу, отриманого від продажу нерухомого майна, до доходу, якій враховується при визначенні розміру аліментів на дитину.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У частині першій статті 183 СК України зазначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України. Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб (далі - Перелік).

Відповідно до пункту 1 цього Переліку утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: 1) основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; 2) усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; 3) грошових і натуральних премій; 4) оплати за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі та вихідні дні; 5) заробітної плати, що зберігається під час відпустки, а також з одержуваної при звільненні компенсації за невикористану протягом кількох років відпустку; 6) заробітної плати, що зберігається під час виконання державних і громадських обов'язків, та в інших випадках збереження середньої заробітної плати; 7) винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій; 8) винагороди, що виплачується штатним літературним працівникам газет, журналів, агентств друку, радіо, телебачення із фонду літературного гонорару, а також нештатним літературним працівникам, що підлягають державному соціальному страхуванню; 9) одноразової винагороди (відсоткових надбавок) за вислугу років; 10) допомоги по державному соціальному страхуванню, а також з допомоги по тимчасовій непрацездатності, що встановлені в колективних сільськогосподарських підприємствах; 11) доплат до допомоги по державному соціальному страхуванню, виплачуваних за рахунок підприємств, установ, організацій; 12) сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв'язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншого пошкодження здоров'я, за винятком сум для відшкодування витрат на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; 13) допомоги по безробіттю; 14) одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються інвалідам першої групи на догляд за ними; 14-1) державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства, призначеної відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам; 15) стипендій, виплачуваних студентам в період навчання у вищих навчальних закладах, учням професійних навчально-виховних закладів та слухачам навчальних закладів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів; 16) доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об'єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства; 17) усіх видів заробітку, одержуваного адвокатами за роботу в юридичних консультаціях; 18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю); 19) інших видів заробітку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що аліментні платежі стягуються з певних видів заробітку (доходу), які отримує працівник. Законодавець, визначаючи, з яких видів заробітку стягуються аліменти, ототожнює поняття заробіток та дохід.

Названий Перелік як підзаконний нормативно-правовий акт не містить протиріч із СК України, який регулює питання утримання дитини батьками, у тому числі сплати аліментів. Наведені правові акти є спеціальними до спірних правовідносин, а тому їм надається перевага поряд із загальними нормативно-правовими актами.

При цьому відповідно до частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, зі змінами, внесеними Законом України від 23 грудня 2015 року №901-VIII, далі - Закон України «Про виконавче провадження») розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути меншим ніж встановлено СК України.

Зважаючи на наведене, отримання доходу від продажу нерухомого майна не є таким доходом у розумінні заробітку, який враховується під час розрахунку розміру аліментів.

Відповідно до частини другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

Тобто дії та рішення державного виконавця повинні бути своєчасними та правомірними, якщо вони ґрунтуються на чинному законодавстві.

В даному випадку суд вважає, що дії державного виконавця по віднесенню коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, до доходів боржника, на які слід нараховувати аліменти на дитину, є неправомірними, а такому скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, на неправомірні дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь ОСОБА_2, зацікавлена особа ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Приморського відділу виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 з віднесення грошової суми в розмірі 127742 грн., отриманої від реалізації належного ОСОБА_1 на праві власності нерухомого майна до виду доходу, який враховується при визначенні розміру аліментів на дитину.

Визнати недійсним та скасувати постанову винесену 16.10.2018 року, якою звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 шляхом здійснення відрахування з усіх видів заробітку (доходу), що належать до виплати боржнику, першочергово витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 240,11 грн. (одноразово, однією сумою, згідно ст.. 45 ЗУ «Про виконавче провадження») та проводити щомісячне утримання у розмірі 50 % до погашення загальної суми боргу у розмірі 31935,50 грн.,

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://kt.dn.court.gov.ua.

Суддя ОСОБА_5