Ухвала

31 січня 2019 року

м. Київ

справа № 753/6670/18

провадження № 61-2352ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року в справі за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Простір» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2018 року об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Простір» (далі ? ОСББ «Простір») звернулося до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником квартири

№ АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру.

ОСББ «Простір» створене власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 Метою його створення є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов'язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом.

ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов'язання з оплати житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед ОСББ «Простір», яка станом на 11 квітня 2018 року становить 14 550, 11 грн. ОСОБА_1 прострочила виконання грошового зобов'язання, тому їй були нараховані збитки від інфляцій у розмірі 1 948, 69 грн та 3 % річних у розмірі 445,67 грн.

Посилаючись на наведене, ОСББ «Простір» просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь 14 550,11 грн ? основного боргу, 1 948,69 грн ? збитків від інфляції та 445,67 грн ? три відсотки річних та 4 762,00 грн судових витрат.

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18 червня 2018 рокупозовні вимоги ОСББ «Простір» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Простір» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 16 944,48 грн, яка складається з

14 550,11 грн - основного боргу; 1 948,69 грн - збитків від інфляції та 4

45,57 грн - 3 % річних.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 червня

2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСББ «Простір» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Простір» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 16 944,48 грн, яка складається з

14 550,11 грн - основного боргу; 1 948,69 грн - збитків від інфляції та

445,57 грн - 3 % річних.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

25 січня 2019 року до Верховного Суду звернулася ОСОБА_1 із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСББ «Простір» або передати справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

Предметом позову у справі № 753/6670/18 є стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, а саме: 14 550,11 грн ? основного боргу,

1 948,69 грн ? збитків від інфляції та 445,67 грн ? три відсотки річних.

Таким чином ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 192 100,00 грн (1 921,00 грн х 100).

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Малозначна справа є такою в силу вимог закону, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN,

№ 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, постанову Київського апеляційного суду від

27 грудня 2018 року прийнято у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від

27 грудня 2018 року в справі за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Простір» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило