Справа № 442/3840/18 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/811/2417/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Львів

Справа № 442/3840/18

Провадження № 22-ц/811/2417/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін

на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2018 року (суддя Гарасимків Л.І.)

у справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки від заборгованості по сплаті аліментів.,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2, подавши апеляційну скаргу.

З рішенням не погоджується, вважає що воно є незаконним та необґрунтованими, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.08.2014 року вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на отримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 450 гривень щомісячно, починаючи з 8 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів з ОСОБА_3 відбувається в примусовому порядку відкрито відповідне виконавче провадження у Дрогобицькому міськрайонному ВДВ ГТУЮ у Львівській області. Внаслідок ухилення від сплати аліментів у ОСОБА_5 станом на 01 травня 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 10 374 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах, виданим Державним виконавцем Дрогобицького міського відділу ВДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_6 Просить звернути увагу суду на те, що після отримання позовної заяви в серпні 2018 року ОСОБА_3 відразу оплатив утворену протягом тривалого часу заборгованість, про що подав новий розрахунок заборгованості по аліментах за № 09-13/В-8/15032 від 29.08.2018 року, виданий Дрогобицьким міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Дана обставина підтверджує той факт, що ОСОБА_3 є платоспроможний і протягом тривалого часу навмисно ухилявся від сплати аліментів на отримання дитини.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку такої особи.

Згідно з ст. 8 ЗУ Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Вказує, що стягнення аліментів на отримання дитини є одним з основних способів захисту інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення.

Просить рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_7 неустойку від сплати заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 4402,84 гривні.

Вислухавши суддю-доповідача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов'язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 серпня 2014 року вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на отримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 450 гривень щомісячно, починаючи з 08 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів з ОСОБА_3 відбувається у примусовому порядку - відкрито відповідне виконавче провадження у Дрогобицькому міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Львівській області.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах наданого Державним виконавцем Дрогобицького міського відділу ВДВС ГТУЮ у Львівській області станом на 01.05.2018 року утворилась заборгованість по аліментах у розмірі 10 374 гривень 00 коп.

Згідно до поданого розрахунку позивачки ОСОБА_2 неустойка від заборгованості по сплаті аліментів становить 4402,84 грн.

Відповідно ч.ч. 1, 2 статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

При обрахунку пені ОСОБА_2 керувалася правової позицією, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року справі № 6-94цс15 відповідно до якої неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

ОСОБА_8 ОСОБА_9 Верховного Суду України вважає за необхідне відійти від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року справі № 6-94цс15 з огляду на таке.

Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. ОСОБА_8 таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Відтак, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.Указаний висновок, викладений у постанові ОСОБА_9 Верховного Суду від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц.

Здійснюючи розрахунок пені, колегія суддів враховує положення ч. 1 ст. 196 СК України в тій частині, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня.

Таким чином розрахунок заборгованості по пені виглядає наступним чином:

1. пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2014 року: 450 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 61 днів(з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року) = 274,50 грн.

2. пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2014 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 30 днів(з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року) = 135 грн.

3. пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2014 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 30 днів(з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року) = 135 грн.

4. пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2015 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 120 днів(з 01.02.2015 року по 28.02.2015 року) = 540 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 450 грн.;

5. пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2015 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 92 днів(з 01.03.2015 року по 31.03.2015 року) = 414 грн.

6. пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2015 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 61 днів(з 01.04.2015 року по 30.04.2015 року) = 274,5 грн.

7. пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2015 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 31 днів(з 01.05.2015 року по 31.05.2015 року) = 139,5 грн.

8. пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2015 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 366 днів(з 01.07.2015 року по 31.07.2015 року) = 1647 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 450 грн.;

9. пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2015 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 335 днів(з 01.08.2015 року по 31.18.2015 року) = 1507,50 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 450 грн.;

10. пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2015 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 305 днів(з 01.09.2015 року по 30.09.2015 року) = 1372,50 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 450 грн.;

11. пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2015 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 274 днів(з 01.10.2015 року по 31.10.2015 року) = 1233 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 450 грн.;

12. пеня за прострочення сплати аліментів за листопада 2015 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 244 днів(з 01.11.2015 року по 30.11.2015 року) = 1098 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 450 грн.;

13. пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2015 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 213 днів(з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року) = 958,5 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 450 грн.;

14. пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2016 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 182 днів(з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року) = 819 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 450 грн.;

15. пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2016 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 153 днів(з 01.02.2016 року по 29.02.2016 року) = 688,50 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 450 грн.;

16. пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2016 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 122 днів(з 01.03.2016 року по 31.03.2016 року) = 549 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 450 грн.;

17. пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2016 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 92 днів(з 01.04.2016 року по 30.04.2016 року) = 414 грн.

18. пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2016 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 61 днів(з 01.05.2016 року по 31.05.2016 року) = 274,5 грн.

19. пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2016 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 31 днів(з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року) = 139,5 грн.

20. пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2016 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 30 днів(з 01.09.2016 року по 30.09.2016 року) = 135 грн.

21. пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2017 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 31 днів(з 01.01.2017 року по 31.01.2017 року) = 139,50 грн.

22. пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2017 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 123 днів(з 01.05.2017 року по 31.05.2017 року) = 553,50 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 450 грн.;

23. пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2017 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 93 днів(з 01.06.2017 року по 30.06.2017 року) = 418,50 грн.

24. пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2017 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 62 днів(з 01.07.2017 року по 31.07.2017 року) = 279 грн.

25. пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2017 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 31 днів(з 01.08.2017 року по 31.08.2017 року) = 139,50 грн.

26. пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2017 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 31 днів(з 01.010.2017 року по 31.10.2017 року) = 139,50 грн.

27. пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2017 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 121 днів(з 01.12.2017 року по 31.12.2017 року) = 544,50 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 450 грн.;

28. пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2018 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 90 днів(з 01.01.2018 року по 31.01.2018 року) = 405 грн.

29. пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2018 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 62 днів(з 01.02.2018 року по 28.02.2018 року) = 279 грн.

30. пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2017 року: 450 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 31 днів(з 01.03.2018 року по 31.03.2018 року) = 139,50 грн .Отже, загальна сума пені за прострочення ОСОБА_3 по сплаті аліментів становить 9675 грн. відповідно до правової позиції ВС.

Колегія суддів враховуючи вищенаведене вважає, що доводи апеляційної скарги є підставними та підлягають до задоволення., оскільки висновок районного суду про відмову від позову з тих підстав, що станом на 29.08.2018року відсутня заборгованість суперечить вимогам ст..196 СК та інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з даного положення та поданого позрахунку позивачки колегія суддів вважає, що слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку від заборгованості в сумі 4402, 84 грн.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Загальними вимогами процесуального права, визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів.

Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими/

Оскільки суд першої інстанці при вирішенні цього спору поруши норми процесуального права щодо обовязку належним чином оцінити зібрані у справі докази та встановити обставини у справі, судове рішення у справі підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з урахуванням нормам матеріального права.

З врахуванням вищенаведеного, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення, колегія суддів вважає, що рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2018 року, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання дочки, ОСОБА_10 за період з серпня 2014 року до квітня 2017 року в розмірі 4402,84 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2018 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_7, РНОКП: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, Львівської облсті на користь ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2 неустойку від заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 4402, 84 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 07.02.2019 року

Головуючий

Судді