У Х В А Л А

7 лютого 2019 року

м. Київ

справа №459/2818/17

провадження № 61-2619ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В.М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Червоноградського районного суду Львівської області від 4 липня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: КП «Червонограджитлокомунсервіс», Виконавчий комітет Червоноградської міської ради Львівської області в особі відділу реєстрації виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області, Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області в особі Червоноградського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, про позбавлення права користування житловим приміщенням квартири, зняття з реєстрації у такій,- ,

В С Т А Н О В И В :

31 січня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга на заочне рішення Червоноградського районного суду Львівської області від 4 липня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку на оскарження судового рішення заявник посилається на те, що повний текст постанови було складено 29 листопада 2018 року, а повний текст за його заявою він отримав поштою лише 9 січня 2019 року, що підтверджується копією конверта з ідентифікатором поштових відправлень та роздруківкою відстежень поштових відправлень Укрпошти за відповідним трек-номером.

Враховуючи те, що вказані заявником обставини свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Однак касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України особою, яка подає касаційну скаргу не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, згідно з пунктом 7 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду скаржник має сплатити судовий збір в розмірі 200 відсотків скарги, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як убачається з оскаржуваного судового рішення, позивач у 2017 році звернувся до суду першої інстанції з позовом з двома вимогами немайнового характеру.

Відповідно до підпункту першого пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено, що з 1 січня 2017 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1600,00 грн.

Оскільки при подачі позову було заявлено дві вимоги немайнового характеру, то розмір судового збору для позивача, який підлягав сплаті при подачі позову до суду першої інстанції становив 1280 грн.

Таким чином, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги для скаржника становить 2560 грн (1280х200%).

До своєї скарги заявник додав клопотання про звільнення його від сплати судового збору, яке мотивовано тим, що він є пенсіонером.

Клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір»суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Частиною другою цієї статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

ОСОБА_1 надав довідку з Пенсійного фонду України про те, що він отримує пенсію за вислугу років і її розмір з липня 2018 по грудень 2018 року становить 21973,20 грн.

Ця довідка не є належним доказом, оскільки вона містить інформацію щодо доходу заявника лише за півріччя, а не за календарний рік.

Крім того, оскільки заявник отримує пенсію не за віком, а за вислугу років, він має надати довідку про те, що в нього не було інших доходів за попередній календарний рік.

Отже, заявник не довів, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік. Крім того, зазначена обставина не є абсолютною підставою для звільнення особи від сплати судового збору взагалі і може бути підставою для зменшення такої суми.

Відповідно до пункту третього частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі необхідно надати суду відповідний документ.

Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на касаційне оскарження заочного рішення Червоноградського районного суду Львівської області від 4 липня 2018 року та постанови Львівського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Червоноградського районного суду Львівської області від 4 липня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко