Справа № 527/2569/18
провадження 2/527/140/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Павлійчук А. В.,

при секретареві судового засідання - Бутко В. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, треті особи: ОСОБА_3, сектору державної реєстрації Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області, Глобинської державної нотаріальної контори у Полтавській області про визнання права на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом.

В своєму позові зазначив, що 09.03.2002 помер ОСОБА_4. За життя набув право на земельну частку (пай), на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії ІІ - ПЛ № 0043321 від 02.08.1996 року, зареєстрованого 12 вересня 1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №235. Заповітом від 21 лютого 2002 року заповів все належне йому майно та право на майно ОСОБА_1, який прийняв спадщину згідно поданої заяви до нотаріальної контори.

Проте, державний нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи що правовстановлюючий документ не зареєстрований належним чином.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд, визнати за ним в порядку спадкування за заповітом, право на земельну частку (пай), розміром 4,31 га в умовних кадастрових гектарах із земель, що перебувають с. Землянки Глобинського району Полтавської області на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІІ - ПЛ № 0043321, виданим Глобинською районною державною адміністрацією 02 серпня 1996 року, зареєстрованим 12 вересня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 235, після померлого 09.03.2002 року ОСОБА_4, яку він успадкував за заповітом від 21 лютого 2002 року

У судове засідання позивач та його представник не зявилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що позовні вимоги підтримують.

Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

09 березня 2002 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія І-КЕ № 211450, виданого Землянківською сільською радою Глобинського району Полтавської області 11 березня 2002 року.

ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІІ - ПЛ № 0043321 виданого Глобинською районною державною адміністрацією 02 серпня 1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №235 12 вересня 1996 року належало право на земельну частку (пай), у землі яка перебуває у колективній власності КСП ім. Котовського, розміром 4,31 умовних кадастрових гектара, розташовану на території с. Землянки Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

За життя 21 лютого 2002 року, він склав заповіт, посвідчений секретарем Землянківської сільської ради ОСОБА_5 за реєстровим № 15, згідно якого все його майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належать йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1. Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано.

Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи № 142/2018, заведеної у Глобинській державній нотаріальній конторіпісля померлого 09 березня 2002 року ОСОБА_4, заяву про прийняття спадщини подав ОСОБА_1, який є спадкоємцем за заповітом. Інші спадкоємці які прийняли спадщину відсутні.

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Глобинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на його імя свідоцтва про право на спадщину за ззаповітом на зазначену земельну частку (пай) після померлого 09 березня 2002 року ОСОБА_4. 11 грудня 2018 року державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що спадкоємцем не подано оригінал правовстановлюючого документу.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлений можливості отримати дублікат сертифікату на земельну частку ( пай).

Згідно п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу є рівними.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Згідно п. 17 Розділу X Прикінцевих положень Земельного кодексу України 17. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю.

Правовідносини по спадкуванню майна після ОСОБА_4 виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ч.1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 524, 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, ст.ст. 13,76, 81, 82, 258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1) в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), розміром 4,31 в умовних кадастрових гектарах із земель, що перебували у колективній власності КСП ім. Котовського на території с. Землянки Землянкіської сільської ради Глобинського району Полтавської області, посвідчений сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІІ - ПЛ № 0043321, виданим Глобинською районною державною адміністрацією 02 серпня 1996 року, зареєстрованим 12 вересня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №235, після померлого 09.03.2002 ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серія КО № 761581, рнокпп - НОМЕР_1);

Представник позивача - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4);

Відповідач - Землянківська сільська рада Глобинського району Полтавської області (місце знаходження: Полтавська область Глобинський район, с. Землянки);

Треті особи - ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, рнокпп - НОМЕР_2), сектор державної реєстрації Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області (місце знаходження: Полтавська область, м. Глобине, вул. Центральна, 281), Глобинська державна нотаріальна контора Полтавської області (місце знаходження: Полтавська область, м. Глобине, вул. Центральна, 212).

Суддя А. В. Павлійчук