ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7645/19 Справа № 203/4195/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Деркач Н.М., Демченко Е.Л.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , третя особа - Регіональний сервісний центр МВС у Дніпропетровській області про визнання правочинів недійсними, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року позивачі звернулися до суду із позовом до ОСОБА_4 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про визнання правочинів недійсними, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення коштів.

Предметом позову є автомобіль позивачів марки «Toyota», який за їх твердженням був незаконно відчужений за низкою правочинів. Останнім власником спірного автомобіля є ОСОБА_1 ..

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2016 року накладено арешт на спірний автомобіль та заборонено ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з його відчуження, зняттям з обліку, реконструкцією, переобладнанням, переуступленням права вимоги, здачею в оренду, прокат чи безкоштовне користування, заставою майна, майнових прав на вказаний транспортний засіб.

18 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про скасування вжитих заходів забезпечення позову, посилаючись на ненадання позивачами достатніх доказів порушення їх права.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала суду мотивована тим, що для забезпечення заявленого позову суду достатньо мати докази, що свідчать про ймовірне порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача та його причетність (суб`єктність) до спірних правовідносин. Заздалегідь надавати перевагу тим чи іншим доказам, наданим сторонами, під час відкриття провадження у справі або під час її попереднього розгляду, суд права не має. Крім того, суд першої інстанції вказав, що розгляд справи триває, а тому підстави для скасування вжитих заходів забезпечення позову відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила вказану ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував того, що позивачами не надано жодного доказу про застосування таких заходів, тоді як існування спору не може бути підставою для накладення арешту та майно апелянта та встановлення заборони користування ним. Крім того, апелянт зазначає, що позивачами також не було надано жодного доказу того, що відповідачка буде ухилятися від виконання судового рішення. Також апелянт зазначає, що накладена заборона на її майно, яка триває більше двох років, призводить до порушення її прав як власника та обмежує право вільного користування належним майном.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що для забезпечення заявленого позову достатньо мати докази, що свідчать про ймовірне порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача та його причетність (суб`єктність) до спірних правовідносин. Оскільки, розгляд справи триває, підстави для скасування вжитих заходів забезпечення позову відсутні.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень частини 1 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Аналіз правових норм глави 10 розділу І ЦПК України, якими врегульовано поняття і порядок забезпечення позову дає можливість зробити висновок про те, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють протягом строку, встановленого процесуальним законом (частини 7-10 статті 158 ЦПК України).

Водночас, підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо, а також обставини, зазначені в частині 13 статті 158 ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Зважаючи на це, суд не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Оскільки на даний час розгляд справи не завершено, суд першої інстанції встановивши наявність між сторонами спору, врахувавши, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, зазначивши ризики втрати майна, прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладне, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи вказане питання судом першої інстанції було дотримано вимоги процесуального закону, а тому ухвала як законна та обґрунтована повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

Е.Л. Демченко