Справа № 188/770/19
Провадження № 2/188/382/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П. О.,

при секретарі судового засідання Фесик Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександропільської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про встановлення належності спадкового майна спадкодавцю та визнання права власності на майно за спадкоємцем за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Олександропільської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (далі - відповідач) про встановлення належності спадкового майна спадкодавцю та визнання права власності на майно за спадкоємцем за заповітом.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 за життя склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу.

19.04.2019 приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з ненаданням позивачем правовстановлюючих документів про право власності на житловий будинок.

Позивач зазначає, що правовстановлюючих документів на будинок у нього немає.

Посилаючись на норми ст.ст. 392, 1225, 1216 - 1219, 1223, 1261, 1266, 1270 Цивільного кодексу України позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право приватної власності на житловий будинок із господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав і просив задовольнити.

Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності його представника, позов визнав.

Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦК) України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу (далі - ЦК) України.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , про що вчинено актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Олександропільської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 18 жовтня 2013 року (а.с. 32).

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На день смерті ОСОБА_3 , з ним була зареєстрована та проживала його дружина ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 12, виданою 17.01.2014 Олександропільською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 40).

Згідно з Витягом з погосподарської книги № 2 за 2011 - 2015 роки справа № 144, том № 2 ОСОБА_3 на день смерті проживав, був зареєстрований та був головою домогосподарства, розташованого за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 41).

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її (ч.1).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї(ч.3).

ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчений 21.08.2014 року секретарем виконкому Олександропільської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, згідно з яким усе належне йому майно вона заповіла своєму синові ОСОБА_1 (а.с. 35). Отже, спадкування її майна має відбуватися за заповітом.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла дружина ОСОБА_3 , мати позивача ОСОБА_2 , про що вчинено актовий запис № 02, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Олександропільської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 27 квітня 2015 року (а.с. 31).

Родинний зв`язок позивача та ОСОБА_2 підтверджується копією повторного свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , виданого 03.09.2015, де відомості про батька відсутні, а ОСОБА_2 записана як мати (а.с. 27).

Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

19.04.2019 позивач звернувся з заявою до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області про одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав померлому ОСОБА_3 ,спадкоємцем якого була переживши його дружина ОСОБА_2 , але нотаріус своєю постановою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, тому що позивачем не було надано правовстановлюючих документів на будинок (а.с. 36).

Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

У позивача відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за заповітом через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок і тому він звернувся з позовом до суду.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 380 ЦК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Садибою згідно з статтею 381 ЦК України є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

ЦК України не містить визначення такого об`єкта права власності як домоволодіння.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який прийнято 01.07.2004, набрав чинності 03.08.2004, в редакції від 04.07.2012, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до довідки Павлоградського МБТІ від 07.03.2019 право власності

на будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано. На підставі рішення виконкому Олександропільської сільської ради народних депутатів Петропавлівського району Дніпропетровської області № 312 від 12.11.1988 за ОСОБА_3 було визнано право власності на вказаний будинок, але власник не звернувся для оформлення свідоцтва про право власності (а.с.42).

Отже, садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 належав на праві власності померлому ОСОБА_3 , який набув його відповідно до діючого законодавства. Померла ОСОБА_2 була спадкоємцем після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 . Фактично вона прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, але не оформила своїх спадкових прав. Позивач є спадкоємцем за заповітом і першої черги за законом спадкового майна ОСОБА_2 у вигляді житлового будинку, і нотаріус безпідставно відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нього, тому позов підлягає задоволенню.

Вартість спадкового домоволодіння складає 29950 грн., що підтверджується висновком про вартість об`єкта оцінки, виконаного ТОВ «Земля і Право» від 22 квітня 2019 року (а.с. 39).

Виходячи з цієї ціни позову та вимог пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», позивачем був сплачений судовий збір, про що до позову додана квитанція банку від 05.06.2019 (а.с.1).

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 328, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, керуючись статтями 4, 13, 76-81, 141, 206, 263-265, 280-284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , до Олександропільської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, , місце знаходження: вул. Центральна, 2, с. Олександропіль, Петропавлівський район, Дніпропетровська область, про встановлення належності спадкового майна спадкодавцю та визнання права власності на майно за спадкоємцем за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Олександропільської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 768 (сімсот чотири) гривні 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда