Провадження № 2/127/5129/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

28 січня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Позов мотивований тим, що позивачу на праві власності на підставі договору дарування від 05.04.2016 року належить квартира АДРЕСА_1, що в м. Вінниці. Доказом цього є вказаний договір дарування та інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вказана квартира була подарована позивачу його матірю ОСОБА_3 В цій квартирі проживає сімя позивача, а саме сам позивач та його мати ОСОБА_3.

Батько позивача ОСОБА_2 у 2000 році із вказаної квартири виїхав та почав проживати з іншою жінкою, що підтверджується актом №263 від 10.05.2018 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 06.05.2011 року шлюб між батьками позивача було розірвано.

На даний час позивач та його мати жодних стосунків з відповідачем не підтримують, його місце проживання їм не відоме.

ОСОБА_1 втратив роботу, а його мати хоч і працює, але протягом останніх трьох років стан її здоровя погіршився і через це сімя перебуває в скрутному матеріальному становищі. Їм важко оплачувати необхідні на утримання квартири платежі, а оформити субсидію не має можливості, оскільки в квартирі зареєстрована особа, яка не проживає.

Досудове врегулювання спору не можливе, так як місцезнаходження відповідача невідомо.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачу на праві власності на підставі договору дарування від 05.04.2016 року належить квартира АДРЕСА_1, що в м. Вінниці. Доказом цього є вказаний договір дарування та інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вказана квартира була подарована позивачу його матірю ОСОБА_3 В цій квартирі проживає сімя позивача, а саме він сам та його мати ОСОБА_3.

Батько позивача ОСОБА_2 у 2000 році із вказаної квартири виїхав та почав проживати з іншою жінкою, що підтверджується актом №263 від 10.05.2018 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 06.05.2011 року шлюб між батьками позивача було розірвано.

На даний час позивач та його мати жодних стосунків з відповідачем не підтримують, його місце проживання їм не відоме.

ОСОБА_1 втратив роботу, а його мати хоч і працює, але протягом останніх трьох років стан її здоровя погіршився і через це сімя перебуває в скрутному матеріальному становищі, у зв»язку з чим вони змушені сплачувати кошти на утримання квартири і за відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Враховуючи те, що факт непроживання відповідача за місцем реєстрації понад один рік встановлений, а визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням має для позивача юридичне значення, суд вважає позовні вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, доведеними.

Згідно з положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за місцем проживання.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На стягненні судових витрат з відповідача позивач не наполягав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 317, 321, 346, 391, 405 ч. 2 ЦК України, ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою №104 в будинку №32 по вулиці Марії Литвиненко-Вольгемут в м. Вінниці.

Позивач може оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне судове рішення складено 28.01.2019 р.

Суддя