КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року місто Київ.

Справа 761/15514/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/953/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів Іванченка М.М., Рубан С.М.,

секретар судового засідання Гордійчук Ж.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року (у складі судді Савицького О.А., повний текст рішення складено 17.07.2018р.) в справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

25.04.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Галицька», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3., ОСОБА_4, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якому просив стягнути з ПрАТ «СК «Галицька» на свою користь страхове відшкодування в сумі 75339,20 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 753,39 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.11.2017 року на вулиці Великій Житомирській біля будинку №2-А в місті Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «СК «Галицька», згідно полісу № АМ/0514661 та транспортного засобу «Porshe Cayenne», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, який належить на праві власності позивачу. Зазначена ДТП мала місце з вини ОСОБА_3, внаслідок якої були пошкоджені транспортні засоби. В досудовому порядку позивач, як власник транспортного засобу «Porshe Cayenne», номерний знак НОМЕР_1, у встановленому законом порядку звернувся до відповідача з вимогою виплатити страхове відшкодування, надавши повний пакет документів, необхідний для прийняття рішення та виплати страхового відшкодування, однак відповідач страхове відшкодування у встановлені законом строки не виплатив, а тому позивач вважає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню страхове відшкодування в сумі 75339,20 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 753,39 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, 08 листопада 2018 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі: стягнути з ПрАТ «СК «Галицька» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 75339,20 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 753,39 грн.

В апеляційній скарзі представник позивача посилалась на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає визначеному цивільно-процесуальним законодавством завданню цивільного судочинства та принципам, на яких воно побудоване.

Представник позивача зазначила, що єдиною підставою відмови у задоволенні позовних вимог суд зазначив не надання доказу на підтвердження розміру завданого позивачу матеріального збитку, однак вказує на те, що позивачем заявлена сума до відшкодування в розмірі 75 339 грн. 20 коп., яка визначена відповідним Висновком незалежного експерта, який знаходиться у відповідача. Вказала на те, що з боку відповідача відсутні також зауваження, заперечення щодо заявленого розміру страхового відшкодування, не було також від відповідача і відмови у виплаті на цій підставі .

Крім того, представник скаржника просила врахувати, що розгляд справи судом першої інстанції відбувся в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, тому позивач не був обізнаний про ту обставину, що в матеріалах справи відсутній Висновок незалежного експерта ПрАТ СК «Галицька», складений за результатами оцінки завданої позивачу шкоди, в якому відображається встановлена та заявлена позивачем сума страхового відшкодування, а саме 75339 грн. 20 коп.

Представник заявника вважає, що обов'язок надати зазначений висновок експерта покладено на відповідача, оскільки на її думку, останній мав надати відзив на позовну заяву з доказами, серед яких мав би бути наданий висновок експерта про суму матеріального збитку.

Через неможливість витребувати самостійно Висновок незалежного експерта ПрАТ СК «Галицька», представник позивача просить суд витребувати у відповідача зазначений висновок.

Крім того, одночасно з апеляційною скаргою скаржником було подано клопотання про долучення додаткових доказів та витребування у відповідача Висновку незалежного експерта ПрАТ СК «Галицька», складеного за результатами оцінки завданої позивачу шкоди.

Ухвалою від 14 листопада 2018 року Київським апеляційним судом відкрито провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Однак станом на 18.12.2018 року у встановлений судом строк відзив від учасників справи до апеляційного суду не надходив.

Ухвалою суду також був витребуваний висновок про розмір шкоди, зроблений відповідачем, який у позивача був відсутній, так як проводився самим відповідачем і копія позивачу не надавалась.

На адресу суду також надійшла заява про затвердження мирової угоду.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи скарги підтримала, заяву про затвердження мирової угоди не підтримала просила її не розглядати.

Представник відповідача ПрАТ СК "Галицька" до апеляційного суду не з'явився, про розгляд справи повідомлений 01.11.2018 року, 11.01.2019 року,що підтверджується зворотними поштовими повідомленням. Надав суду письмові пояснення, в яких вказував на те, що у СК на даний час іще не наступив обов'язок виплачувати позивачу страхове відшкодування, в розмірі заявленому позивачем та визначеному висновком спеціаліста.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом першої інстанції було встановлено, що 12.11.2017 року на вулиці Великій Житомирській біля будинку №2-а в місті Києві мала місце ДТП за участю транспортного засобу «Daewoo Lanos», Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «СК «Галицька», згідно полісу № АМ/0514661 та транспортного засобу «Porshe Cayenne», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, який належить на праві власності позивачу.

Зазначена ДТП мала місце з вини водія ОСОБА_3, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 11.12.2017 року в справі про адміністративне правопорушення № 761/41483/17. Внаслідок ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0514661, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду майну становить 100000,00 грн. на одного потерпілого.

14.11.2017 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Галицька» з повідомленням про ДТП.

03.12.2017 року була проведена оцінка розміру збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу позивача.

30.01.2018 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Галицька» із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просив виплатити страхове відшкодування у розмірі 75339,20 грн., на підставі незалежної експертизи.

Станом на дату розгляду даної справи вказана сума відповідачем не виплачена.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в обґрунтування розміру невиплаченого відповідачем страхового відшкодування посилається на незалежну експертизу, відповідно до якої був визначений розмір матеріального збиту, завданого позивачу внаслідок пошкодження у ДТП його транспортного засобу, при цьому, позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження розміру завданого йому, як власнику транспортного засобу, матеріального збитку в сумі 75339,20 грн.

Колегія суддів з таким висновком погодитись не може, виходячи з наступного.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності вказаний Закон (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України.

Враховуючи, що цивільна відповідальність водія, винного в ДТП, була застрахована у відповідача, та ліміт відповідальності не перевищував, заявлену позивачем суму. у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для звільнення від відповідальності страховика, який безпідставно відмовився виконати умови договору.

Зі змісту позовної заяви, поданої до суду першої інстанції вбачається, що позивач іще в 2017 році повідомив відповідача про ДТП, та надав свій автомобіль для визначення розміру страхового відшкодування.

Як вбачається з наданого відповідачем висновку від 03.12.2017 року, за договором між відповідачем та ПП "Галавтоекспертиза" був проведений огляд транспортного засобу позивача та встановлено. що розмір матеріального збитку власнику автомобіля держ " НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження складає 90407 грн. 04 коп.

На підставі вказаного висновку відповідачем було розраховано суму страхового відшкодування, яка складає 75 339 грн. 20 коп., яку позивач і просив стягнути з відповідача, оскільки той з січня 2018 року безпідставно не проводить виплату.

Посилання представника відповідача в пояснені на те, що у них відсутній обов'язок виплачувати страхове відшкодування, так як позивач не погодив з ними розмір відшкодування, колегія суддів не приймає, з огляду на те, що з часу подачі потерпілою особою заяви про виплату страхового відшкодування (січень 2018 року ) до розгляду даної справи минуло вже більше року, тобто пропущені, строки визначені Законом для проведення такої виплати.

Посилання суду на те, що висновок про розмір шкоди не був долучений до позову, не може бути підставою для відмови, оскільки суд за таких обставин, мав врахувати ст. 11 ЦПК України та в підготовчому провадженні в порядку ст. 189 ЦПК України з'ясувати у позивача причину, з якої той не подав суду висновок, на який послався в позові та посприяти останньому в отриманні від відповідача такого доказу.

Крім того, відповідач відзиву на позов до суду першої інстанції не подавав та не заперечував, проти висунутих до нього вимог.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції, було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення та неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову, стягнення з відповідача, який не виконав свої обов'язки за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, на користь позивача у відшкодування шкоди 75 339 грн. 20 коп.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви, позивачем згідно квитанції сплачено 753 грн. 39коп. судового збору, а при подачі апеляційної скарги - 1131 грн.00 коп., замість 1130 грн. 09 коп. за Законом.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1883 грн. 48 коп. Переплачений судовий збір за подачу апеляції, не може бути стягнутий з відповідача.

В зв'язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія " Галицька" адреса : 76018 місто Івано-Франківськ, вулиця Василіянок, будинок № 22 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, що зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1, (картковий рахунок НОМЕР_4 в ОТП Банк, р/р НОМЕР_5, МФО банку 300528) у відшкодування майнової шкоди 75 339 грн. 20коп. (сімдесят п'ять тисяч триста тридцять дев'ять грн. двадцять коп.) та судовий збір у розмірі 1883 грн. 48 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повна постанова складена 31 січня 2019 року.

Головуючий Желепа О.В.

Судді: Рубан С.М.

Іванченко М.М.