ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» січня 2019 року

м. Харків

справа № 641/1765/16-ц

провадження № 22з/818/95/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Сащенка І.С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

третя особа - ОСОБА_4

розглянув заяву представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про відвід складу колегії суддів Маміної О.В., Кругової С.С., Пилипчук Н.П. за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 липня 2018 року в складі судді Чайка І.В.,

в с т а н о в и в:

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 липня 2018 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

На вказане судове рішення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 через своїх представників подали апеляційні скарги.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подав заяву про відвід складу колегії суддів Маміної О.В., Кругової С.С., Пилипчук Н.П.

Заява мотивована тим, що колегією суддів Маміної О.В., Кругової С.С., Пилипчук Н.П. відмовлено у задоволенні його клопотання щодо особистої участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, поданого 24 вересня 2018 року, незважаючи на те, що фактично судом першої інстанції це клопотання задоволено.

Крім того, йому відмовлено у задоволенні клопотання про проведення судово-почеркознавчої експертизи від 24 вересня 2018 року, яка була проведена вже після відмови колегією суду в її проведенні, а саме 31 жовтня 2018 року в кримінальному провадженні №000185, та підтвердила, що ОСОБА_1 знав достовірно про продаж спірної квартири та сам написав розписку про отримання коштів з її продажу.

Зазначив, що йому відмовлено у задоволенні клопотання від 24 вересня 2018 року про виклик свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_1

Вказав, що колегією суддів проігнорована заява про застосування строків позовної давності, подана 15 січня 2019 року.

Зазначив, що представник ОСОБА_2 - ОСОБА_10 також подавав до суду клопотання, зокрема, про витребування інформації щодо ОСОБА_1 з Державної прикордонної служби України, Територіального управління юстиції в Харківській області, про виклик та допит свідків, жодне з яких не було задоволено.

Вказав, що від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, яке задоволено, незважаючи на заперечення представників апелянтів.

Зазначив, що 21 січня 2019 року секретар судового засідання помилково викликала його у судове засідання, призначене на 29 січня 2019 року, засобами телефонного зв'язку та звернулась до нього як до представника позивача, тобто саме після того, як він долучив до матеріалів справи висновок судово-почеркознавчої експертизи, суд вирішив, що необхідно викликати представника позивача у судове засідання.

Вказав, що колегія суддів нерівно ставиться до учасників справи та займає позицію сторони позивача, що викликає сумніви у неупередженості та об'єктивності колегії суддів Маміної О.В., Кругової С.С., Пилипчук Н.П.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29 січня 2019 року заявлений представником ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відвід колегії суддів Маміної О.В., Кругової С.С., Пилипчук Н.П. визнано необґрунтованим, справу передано на автоматизований розподіл для визначення складу колегії для розгляду заяви про відвід; на час вирішення питання про відвід провадження у справі зупинено.

Перевіривши доводи заяви судова колегія вважає, що підстави для задоволення відводу відсутні.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте, між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, частиною 4 статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що сумніви у об'єктивності і неупередженості у заявника виникли у зв'язку із вирішенням зазначеними суддями процесуальних питань, а саме, відмови у задоволенні клопотань представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про особисту участь позивача у судовому засіданні, про проведення судово-почеркознавчої експертизи, про виклик свідків, не вирішення заяви про застосування строків позовної давності, відмови у задоволенні клопотань представника ОСОБА_2 - ОСОБА_10 про витребування інформації, про виклик та допит свідків, проведення судових засідань без участі позивача та його представника на підставі відповідного клопотання, що не може бути підставою для відводу.

Виклик учасників справи, в тому числі представника позивача, від якого надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, засобами телефонного зв'язку також не свідчить про заінтересованість колегії суддів у розгляді справи.

Крім того, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 не надав належних, допустимих та достовірних доказів про пряму або побічну заінтересованість складу колегії суддів Маміної О.В., Кругової С.С., Пилипчук Н.П. в розгляді даної справи, які викликають сумнів у неупередженості і об'єктивності вказаних суддів.

Враховуючи викладене, вважаємо, що підстав для відводу, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, та об'єктивних даних, які свідчили б про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності складу колегії суддів Маміної О.В., Кругової С.С., Пилипчук Н.П. не вбачається.

Керуючись ст.ст.36, 37, 40 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про відвід складу колегії суддів Маміної О.В., Кругової С.С., Пилипчук Н.П. - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

І.С. Сащенко

Повний текст ухвали складено 30 січня 2019 року.