У Х В А Л А

06 лютого 2019 р.Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Венгрин О.О.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі № 127/26197/18 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про зобов'язання укладення договору найму житла,

в с т а н о в и л а:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про зобов'язання укладення договору найму житла.

01.02.2019 р. до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кімнати № 205, 206, секції № 28, у гуртожитку по вул. О.Довженка, 38 м. Вінниці. Заяву передано судді 04.02.2019 р.

Дослідивши та оцінивши матеріали заяви, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 149 ч.2 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ч.3 ЦПК України).

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи те, що спосіб забезпечення позову не співмірний із заявленими позивачем вимогами (предметом позову є зобов'язання укладення договору найму житла), не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кімнати утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення в разі задоволення позову, потрібно відмовити в задоволенні заяви представника позивача адвоката ОСОБА_3 про забезпечення позову.

При цьому необхідно зазначити, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2018 р. з метою забезпечення позову заборонено розподіляти житло - кімнати № 205, 206 в гуртожитку, що по вул. Довженка, 38 м. Вінниці, іншим особам. Виконання зазначеної ухвали доручено: Вінницькій міській раді і Виконавчому комітету Вінницької міської ради. Згідно ст. 9 ч. 2 Закону України Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків виконавчий орган відповідної місцевої ради на підставі рішення ради про надання соціального житла мешканцям гуртожитку, на яких поширюється дія цього Закону, видає згідно з чинним законодавством ордери, які є єдиною підставою для вселення у надане соціальне житло, але доказів звернення ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2018 р. до виконання у Виконавчий комітет Вінницької міської ради не надано.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі № 127/26197/18 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про зобов'язання укладення договору найму житла.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Повна ухвала виготовлена 06.02.2019 р.

Суддя О.О. Венгрин