Ухвала

Іменем України

12 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 0808/1204/2012

провадження № 61-10630 ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2019 року

у складі судді Скользнєвої Н. Г. та постанову Запорізького апеляційного суду від 24 липня 2019 року у складі суддів: Маловічко С. В., Гончар М. С., Полякова О. З., за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форму»

до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» звернулось до суду із заявою про заміну сторони

у виконавчому провадженні, а саме: замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» на його правонаступника Товариство

з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» у справі

за позовом Публічне акціонерне товариство «Банк Форум»

до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що 18 квітня 2012 року Жовтневий районний суд

м. Запоріжжя ухвалив рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0036/07/07-А. 14 березня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та Товариством

з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» укладено договір про відступлення прав вимоги № 1050-Ф, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором кредиту № 0036/07/07-А, укладеним між Публічним акціонерним «Банк Форум» та ОСОБА_1 .

Ураховуючи викладене, заявник просив суд замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» на його правонаступника Товариство

з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2019 року, яка залишена без змін постановою Запорізького апеляційного суду

від 24 липня 2019 року, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» задоволено.

Замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за кредитним договором.

У вересні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій, посилаючись на незаконність оскаржуваних судових рішень, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати

та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності судових рішень.

Судами встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду

м. Запоріжжя від 18 квітня 2012 року позов Публічного акціонерного комерційного банку «Форум» в особі Запорізької філії АКБ «Форум» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» суму основного боргу за кредитом

у розмірі 401 434,58 грн, суму нарахованих та несплачених процентів - 88 565,14 грн, пеню за несвоєчасну сплату процентів - 43 085,07 грн, пеню за несвоєчасне повернення кредиту - 75 211,47 грн, а всього 609 206,26 грн. Також стягнуто сплачений судовий збір у розмірі 1 700,00 грн, витрати

на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн.

На виконання указаного судового рішення Жовтневим районним судом

м. Запоріжжя видано виконавчі листи, як на стягнення суми основного боргу за кредитом - 608 296,26 грн, так і на суму сплаченого судового збору у розмірі 1 700,00 грн і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн.

14 березня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» укладено договір про відступлення прав вимоги

№ 1050-Ф, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги

за кредитними договорами, в тому числі за договором кредиту

№ 0036/07/07-А, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та ОСОБА_1 .

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї

із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону

її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі

до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори

та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше

не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги)

є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті

512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі

за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи

чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно

до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»,

за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки

в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав

і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Задовольняючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно виходив із того, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи касаційної скарги про те, що ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій судові рішення у справі є незаконними та ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права є безпідставними, оскільки підставою для заміни стягувача у справі, тобто процесуального правонаступництва,

є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони

в цих правовідносинах.

Ураховуючи наведене, висновки судів про наявність підстав для заміни стягувача за виконавчим листом у цій справі є законними

та обґрунтованими.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд

в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга

є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування

чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих

до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга, подана

на судові рішення, є необґрунтованою. Правильне застосовування норм

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування

чи тлумачення.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою

та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду

м. Запоріжжя від 04 червня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 24 липня 2019 року за заявою Товариства

з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форму» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк