Номер провадження: 22-ц/813/5412/19
Номер справи місцевого суду: 520/6987/16-ц
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2019 року про залишення без задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Південний», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Агентство Фінанс», про визнання дій незаконними, розірвання договору банківського вкладу, стягнення грошових коштів

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Південний» (далі ПАТ «АБ «Південний»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Агентство Фінанс» (далі ТОВ «Транс Агенство Фінанс»), в якому, з урахуванням уточнень, просив суд визнати незаконними дії ПАТ «АБ «Південний» з переведення 01.07.2015 року коштів з депозитного рахунку НОМЕР_1 на поточний рахунок НОМЕР_2 в тому ж банку в сумі 237500 швейцарських франків, з подальшим списанням на погашення простроченої заборгованості за кредитним договором згідно договору поруки від 25.12.2014 року 225297,71 швейцарських франків та стягнути з ПАТ «АБ «Південний» на його користь 225297,71 швейцарських франків (депозит) та відсотків за період з 01.07.2015 року по 31.03.2016 року (274 діб) із розрахунку 1,5% річних в сумі 2536,92 швейцарських франків, загалом в сумі 227834,63 швейцарських франків.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 23 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 29 листопада 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Південний» (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Краснова, 6/1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Агентство Фінанс» (місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. І.Кудрі, 5), про визнання дій незаконними, розірвання договору банківського вкладу, стягнення грошових коштів відмовлено (Том ІІ: а.с.204-211, Том ІІІ: а.с. 141-145).

У лютому 2019 року, ПАТ «АБ «Південний» звернувся до районного суду із заявою, в якій просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Південний» понесені останнім витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом справи в апеляційній інстанції в сумі 11000 гривень 00 копійок та стягнути з ТОВ» Мікроторг» на користь ПАТ АБ «Південний» понесені останнім витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом справи в апеляційній інстанції в сумі 7500 гривень 00 копійок (Том ІІІ: а.с.178-184).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2019 року заяву представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №520/6987/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Південний», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Агентство Фінанс», про визнання дій незаконними, розірвання договору банківського вкладу, стягнення грошових коштів залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ПАТ «АБ «Південний» подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2019 року та ухвалити нову постанову, якою у повному обсязі задовольнити заяву ПАТ «АБ «Південний» щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

До суду апеляційної інстанції з`явився представник ПАТ АБ «Південний» - В.П.Кувшинова, інші учасники справи до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивачем ОСОБА_1 було заявлено у первісному позові вимоги про визнання дій неправомірними та стягнення коштів, в якій позивач, з урахуванням редакції позовної заяви від 25.07.2016 року, просив суд: визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Південний» з переведення 01.07.2015 року коштів з депозитного рахунку НОМЕР_1 на поточний рахунок НОМЕР_2 в тому ж банку в сумі 237500 швейцарських франків, з подальшим списанням на погашення простроченої заборгованості за кредитним договором згідно договору поруки від 25.12.2014 року 225297,71 швейцарських франків; стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Південний» на користь ОСОБА_1 225297,71 швейцарських франків (депозит) та відсотків за період з 01.07.2015 року по 31.03.2016 року (274 діб) із розрахунку 1,5% річних в сумі 2536,92 швейцарських франків, загалом в сумі 227834,63 швейцарських франків.

Також під час розгляду вказаної справи, Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «Південний» було заявлено зустрічний позов до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Агентство Фінанс», про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому позивач просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Південний» заборгованість за кредитним договором №JC2012-00009 у розмірі 115871 гривня 11 копійок; стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Південний» заборгованість за кредитним договором №JC2012-00003 у розмірі 46681 гривня 04 копійки; стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Південний» витрати по сплаті судового збору в сумі 2438 гривень 28 копійок.

Вказаний зустрічний позов, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 31 серпня 2017 року залишено без розгляду.

За наслідком розгляду вказаної справи, Київським районним судом міста Одеси 23.04.2018 року було ухвалено рішення суду, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Південний», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Агентство Фінанс», про визнання дій незаконними, розірвання договору банківського вкладу, стягнення грошових коштів відмовлено.

У вказаному рішенні суду, судом також зазначено, що згідно з ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають то судові витрати позивачеві до відшкодування не підлягали.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи Київським районним судом міста Одеси представником ПАТ АБ «Південний» позовні вимоги щодо відшкодування витрат понесених на правову допомогу не заявлялись.

На підставі чого, судом встановлено, що при ухваленні Київським районним судом міста Одеси рішення суду в цій справі, всі позовні вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, розглянуті, надано висновок щодо розв`язання питання про розподіл судових витрат.

Залишаючи заяву ПАТ АБ «Південний» про ухвалення додаткового рішення без задоволення, районний суд виходив з того, що понесені ПАТ АБ «Південний» витрати на правову допомогу під час апеляційного провадження по справі, у разі заявлення вимог щодо їх відшкодування, у відповідності до норм ст. 270 ЦПК України, повинні вирішуватись апеляційним судом Одеської області, у зв`язку з чим, підстав для ухвалення додаткового рішення в цій справі районним судом немає.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430цього Кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ПАТ АБ «Південний» були понесені судові витрати, пов`язані із розглядом справи саме в суді апеляційної інстанції.

У поданій ПАТ АБ «Південний» заяві про ухвалення додаткового рішення суду (Том ІІІ: а.с. 178-184), заявник ПАТ АБ «Південний» також зазначає, що просить суд вирішити питання щодо розподілу витрат понесених на правову допомогу саме під час розгляду справи в апеляційній інстанції.

Згідно п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до пункту «в» частини 4 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищенаведене, висновок районного суду про відсутність у районного суду підстав для ухвалення додаткового рішення про понесені ПАТ АБ «Південний» судові витрати, пов`язані із розглядом справи у суді апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки суд апеляційної інстанції в своїй постанові від 29.11.2018 року не приймав рішення по суті позовних вимог, а тому відповідно судом, що ухвалив рішення по суті позовних вимог та судом, що може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення є саме Київський районний суд м.Одеси, є неспроможними, з огляду на вимоги закону, а саме пункту «в» частини 4 статті 382 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення суду ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2019 року про залишення без задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Південний», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Агентство Фінанс», про визнання дій незаконними, розірвання договору банківського вкладу, стягнення грошових коштів залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09.09.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда