Справа № 291/740/18
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2019 року
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого -судді Митюк О.В.,
за участю секрет аря ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_3,
відповідача ОСОБА_4,
представника відповідача ОСОБА_5,
представника відповідача ОСОБА_6,
третьої особи ОСОБА_7,
представника третьої особи ОСОБА_8,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області заяву
про забезпечення позову,
у цивільній справі за позовом
до ОСОБА_9, ОСОБА_4, Ружинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області,
третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Служби у справах дітей Ружинської районної державної адміністрації у Житомирській області, держаного нотаріуса Ружинської державної нотаріальної конторни ОСОБА_10
третьої особи на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ружинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області, ОСОБА_7, ОСОБА_11,
про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 2/3 частини будинку, визнання аукціону з реалізації заставленого майна таким, що не відбувся, визнання свідоцтва придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставленого майна недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння,
в с т а н о в и в:
В провадженні Ружинського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_9, ОСОБА_4, Ружинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області, третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Служби у справах дітей Ружинської районної державної адміністрації у Житомирській області, держаного нотаріуса Ружинської державної нотаріальної конторни ОСОБА_10 третьої особи на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ружинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області, ОСОБА_7, ОСОБА_11, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 2/3 частини будинку, визнання аукціону з реалізації заставленого майна таким, що не відбувся, визнання свідоцтва придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставленого майна недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння
В підготовчому судовому засіданні 28.01.2019 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом:
-накладення арешту нерухоме майно- земельну ділянку площею 0,1025 га та житловий будинок загальною площею 199.8 кв.м., житловою площею 83.6 кв.м., що належить на праві власності відповідно договору купівлі-продажу від 03.03.2018 року ОСОБА_4 та розташовані за адресою:смт.Ружин, пров.Вишневий (Чекістів), 3;
-заборонити гр.ОСОБА_4 здійснювати відчуження нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,1025 га та житлового будинку загальною площею 199.8 кв.м., житловою площею 83.6 кв.м., що розташовані за адресою:смт.Ружин, пров.Вишневий (Чекістів), 3;
-заборонити будь-яким органам державної влади чи іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, щодо нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,1025 га та житлового будинку загальною площею 199.8 кв.м., житловою площею 83.6 кв.м., що розташовані за адресою:смт.Ружин, пров.Вишневий (Чекістів), 3, та належить на праві власності відповідно договору купівлі-продажу від 03.03.2018 року ОСОБА_4. В обгрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_2 під час шлюбу з ОСОБА_9 було побудовано вищевказаний житловий будинок. На даний час шлюб з ОСОБА_9 розірвано. Однак 27.03.2018 року позивачці стало відомо, що вищевказаний житловий будинок з земельною ділянкою, які є спільною сумісною власністю подружжя, без її згоди продано і власником зазначеного будинку на даний час є ОСОБА_12. З метою недопущення невиконання судового рішення, порушення права на житло її неповнолітньої дитини ОСОБА_13 та її права власності на нерухоме майно, недопущення переоформлення спірного нерухомого майна на інших осіб просить вжити вищевказаних захлдів забезпечення позову до набранням у даній справі рішенням суду законної сили.
В підготовчому судовому засіданні представник позивачки підтримала заявлені вимоги, та просила суд їх задовільнити, крім того оскільки в попередній ухвалі Ружинського районного суду Житомирської області про накладення арешту на житловий будинок від 15.06.2018 року не зазначено термін дії ухвали, в даній заяві в разі задоволення заявлених вимог зазначити термін її дії. Позивачка підтримала клопотання свого представника.
Інші присутні учасники підготовчого судового засідання заперечували, щодо задоволення вищевказаного клопотання посилаючись на те, що по справі винесена ухвала про забезпечення позову від 15.06.2018 року згідно якої накладено арешт на спірний житловий будинок, який на даний час діє.
Відповідач ОСОБА_14, треті особи - Служба у справах дітей Ружинської районної державної адміністрації у Житомирській області, держаний нотаріус Ружинської державної нотаріальної конторни ОСОБА_10, ОСОБА_11 в судове засідання не з»явилися з невідомих суду причин, належним чином повідомлені.
Дослідивши заяву про забезпечення позову, а також подану позовну заяву, яку позивачка та її представник просить забезпечити, заслухавши учасників підготовчого судового процессу, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, суд постановляє ухвалу.
15.06.2018 року Ружинським районним судом Житомирської області було винесено ухвалу, згідно якої заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено. Накладено арешт на майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4, а саме: на житловий будинок, який розташований по провулку Вишневий, 3 в смт.Ружині Ружинського району Житомирської області. Яку направлено на виконання негайно, та яка виконана.
Після подання вищевказаної заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви, нею, на протязі строку визначеному ч.4 ст.152 ЦПК України було подано вищевказану позовну заяву.
Тобто ухвала про забезпечення позову на даний час діє до набрання рішенням по данній справі законної сили.
Частинами першою, другою 149 ЦПК України, визначено, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).
Суд звертає увагу на те, що при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будьякі дії, позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Таким чином, забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.
На підстави забезпечення позову Позивачем не надано підтверджень того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання такого рішення суду у випадку незастосування забезпечення позову, яке просить позивач.
Судом встановлено відсутність об'єктивних підстав вважати, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. Заява про забезпечення позову вмотивована припущеннями та побоюваннями щодо невиконання рішення суду в разі задоволення позову. Вимоги заяви не підтверджені належними доказами, що свідчили б про обґрунтованість тверджень заявника.
Крім того як вбачається згідно ухвали суду від 15.06.2018 року позов забезпечено накладенням арешту на майно, а саме спірний житловий будинок, який належить на праві власності ОСОБА_4.
Арешт майна полягає в накладанні заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.
Стосовно вищевказаної заяви про забезпечення позову поданої позивачкою ОСОБА_2 суд зазначає, що такі заходи є зайвими, оскільки раніше накладений арешт на спірне майно є достатнім, щоб забезпечити виконання в майбутньому можливого судового рішення про задоволення позову, а тому в задоволенні даних вимог, на переконання суду, має бути відмовлено.
Керуючись ст. ст.149-153,260, 261, 353 -355 ЦПК України,-
В задоволенні заяву позивачки ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.
Повний текст ухвали по справі виконано 01.02.2019 року.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О. В. Митюк.