Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Реви П.В., Боковенка Ю.А., Лаптінової Н.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області про скасування як незаконного наказу № 475-к від 25 вересня 2018 року про звільнення з роботи, поновлення на роботі на посаді начальника Білоцерківського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позов мотивовано тим, що вона, працюючи на посаді начальника Білоцерківського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області за контрактом № 07/271 від 01.02.2018 року, наказом начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області Галиця Г.К. № 475-к від 25 вересня 2018 року була незаконно звільнена з роботи до закінчення терміну дії контракту, без обґрунтування підстав та з порушенням процедури.

Відповідачем подано відзив на позов, з якого слідує, що позивач в порушення вимог Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування», Положення про Відділення та додатку до контракту допустила нецільове використання коштів Фонду на загальну суму 6 590 грн, що підтверджено актом № 1 тематичної перевірки Білоцерківського відділення з питань ведення роботи, пов»язаної з укладанням та виконання договорів за період з 01.08.2017 р. по 14.09.2018 р., що є підставою згідно п.п.а ) п.5.3 контракту № 07/271 від 01.02.2018 року для його розірвання з ініціативи роботодавця до закінчення строку дії.

Позивач подала відповідь на відзив.

При вирішенні спору суд виходив з наступного.

01 лютого 2018 року між Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області/ далі Управління/ в особі начальника Галиця Г.К. та ОСОБА_1 було укладено контракт № 07/271, за яким ОСОБА_1 була призначена на посаду начальника Білоцерківського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області / далі Відділення/ терміном з 01 лютого 2018 року по 31 січня 2019 року / а.с.6-8/

Наказом начальника Управління Галиця Г.К. № 475-к від 25 вересня 2018 року позивача було звільнено з роботи з 26 вересня 2018 року відповідно до підстав, передбачених контрактом/ пункт 8 статті 36 КЗпП України/ а.с.26/

В означеному наказі вказано на підстави : контракт ОСОБА_1 від 01.02.2018 р. № 07/271 ; лист виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 18.09.2018 р. № 11-41-2984 ; колективний договір; Закон України « Про відпустки».

Згідно умов контракту :

2.1. Керівник має права та обов»язки, які визначаються Типовим положенням, Положенням про Управління, Положенням про Відділення, нормативно-правовими та розпорядчими актами Фонду, наказами Управління та цим контрактом.

2.2. Керівник зобов»язується забезпечити виконання показників ефективності діяльності Відділення згідно з додатком до контракту.

2.3. Керівник зобов»язується суворо дотримуватися встановленого режиму робочого часу, правил внутрішнього трудового розпорядку.

2.4. Керівник в строки, встановлені Управлінням, подає звіти про результати роботи, показники ефективності діяльності, стан та рівень загальнообов»язкового державного соціального страхування, інші відомості. Передбачені законодавством, Статутом Фонду соціального страхування України, положенням про Відділення, Типовим положенням, нормативно-правовими та розпорядчими актами Фонду, наказами Управління та цим контрактом.

Підстави звільнення керівника з посади до закінчення строку дії контракту передбачені пунктом 5.3 цього контракту :

а) у випадку систематичного невиконання або виконання із порушенням чинного законодавства керівником обов»язків, покладених на нього законодавством України про загальнообов»язкове державне соціальне страхування, Статутом, Типовим положенням, Положенням про Відділення, нормативно-правовими та розпорядчими актами Фонду, наказами Управління та цим контрактом ;

б) у випадку одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов»язків, передбачених законодавством України про загальнообов»язкове державне соціальне страхування, Типового положення , Положення про Відділення, нормативно-правовими та розпорядчими актами Фонду, наказами Управління та цим контрактом, в результаті чого для Фонду, Управлінню чи Відділенню настали значні негативні наслідки( понесені збитки, виплачені штрафи, постраждало добре ім»я Фонду тощо);

в) у випадку невиконання показників ефективності діяльності Відділення згідно з додатком до контракту;

г) у випадку визнання судом недієздатним;

д) у випадку набрання законної сили вироком суду;

е) у випадку виїзду на постійне проживання в іншу країну;

є) у випадку позбавлення громадянства України;

ж) у випадку порушення та не дотримання встановленого режиму робочого часу, правил внутрішнього трудового розпорядку.

Білоцерківське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області / далі Відділення/ є відокремленим підрозділом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області , без статусу юридичної особи, підпорядковане і підзвітне Управлінню.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області/ Управління/ підпорядковано та підзвітне виконавчій дирекції Фонду соціального страхування України / далі Фонд/. Управління є юридичною особою, має самостійний баланс і рахунки в установах банків та органів казначейства, печатку. Завданнями Управління є реалізація повноважень виконавчої дирекції Фонду на території Київської області.

Відповідно до п.5.6.6 Положення про Управління начальник Управління призначає та звільняє в установленому порядку з посад працівників Управління та їх відділень.

Згідно Положення про Білоцерківське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області основними завданнями Відділення є :

2.1.1. Реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування та забезпечення дотримання вимог чинного законодавства у цих сферах та території Білоцерківського, Таращанського, Рокитнянського, Сквирського та Володарського районів Київської області.

2.1.2. Забезпечення надання страхових виплат та соціальних послуг, матеріального забезпечення відповідно до Закону.

2.1.3. Організація профілактики страхових випадків.

2.1.4. Забезпечення здійснення перевірок обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам закладами охорони здоров»я незалежно від форм власності, у тому числі на підставі інформації з електронного реєстру листків непрацездатності.

2.1.5. Організація здійснення контролю за використанням коштів Фонду, веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання, застосування в установленому законодавством порядку фінансових санкцій та накладення адміністративних штрафів.

2.1.6. Забезпечення проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, страхових виплат.

2.1.7. Забезпечення ведення обліку та звітності щодо страхових випадків.

Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема. правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Частиною 3 статті 21 КЗпП України визначено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов»язки і відповідальність сторін / у тому числі матеріальна/, умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Згідно п.8 статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

В наказі про звільнення ОСОБА_1 зазначено підстави розірвання трудового договору - пункт 8 статті 36 КЗпП України, однак, не вказано конкретної підстави звільнення, передбаченої контрактом, з посиланням на відповідний пункт контракту, а тільки вказана загальна фраза про звільнення відповідно до підстав, передбачених контрактом.

В судовому засіданні представники відповідача пояснили, що позивача було звільнено з підстав, передбачених пунктом а) 5.3 контракту, а саме, за виконання керівником обов»язків з порушенням чинного законодавства України про загальнообов»язкове державне соціальне страхування, Положення про Відділення та контракту. Суть цих порушень полягає у нецільовому використанні коштів Фонду на загальну суму 6 590 грн, які були виявлені 18-20 вересня 2018 року в ході позапланової тематичної перевірки Білоцерківського відділення робочою групою управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області з питань перевірки ведення договірної роботи за період з 01.08.2017 р. по 14.09.2018 р. та зафіксовані в акті № 1 від 25 вересня 2018 року / а.с.63-80/

Так, представники відповідача вважають, що кошти в сумі 1670 грн за КЕКВ 2640 / оплата за налаштування серверу/ за договором про надання послуг з ТОВ « Портал» від 08.09.2017 р. № 14, сплачені за актом надання послуг № 535 від 21.12.2017 р., що був підписаний ОСОБА_1 як виконуючим обов»язки начальника Білоцерківського відділення, витрачені неправомірно, оскільки не було потреби в послугах по налаштуванню та ремонту копіювальної техніки та налаштуванню сервера і сканера, крім того, неможливо перевірити, які саме послуги надавалися і за якою ціною.

Також, відповідач розцінив як нецільове використання коштів Фонду оплату послуг ТОВ « Портал» із заправки картриджів на суму 3 920 грн/ 495 грн по акту від 05.02.2018 р. № 49, 505 грн по акту від 27.02.2018 р. № 209, 1495 грн від 07.05.2018 р. № 384/ та придбання поштових марок в кількості 200 штук загальною вартістю 1000 грн у ФОП ОСОБА_6 за платіжним дорученням № 915 від 27.03.2018 р., за КЕКВ 2640.

Однак, факти використання грошових коштів в сумі 6 590 грн не за цільовим призначенням не знайшли свого підтвердження в суді, представники відповідача не послалися на жоден нормативно-правовий акт, яким законодавчо врегульовано питання класифікації видатків, який порушила позивач ОСОБА_1

Натомість, в ході розгляду справи було встановлено, що вказані кошти на загальну суму 6 590 грн були використані за КЕКВ 2640/ видатки по виконанню обов»язків страховика/ згідно Кодів економічної класифікації видатків бюджету Фонду соціального страхування України на статутні напрями діяльності та роз'яснення щодо їх застосування, затверджених Постановою правління Фонду соціального страхування України

08.02.2017 № 15, тобто, за цільовим призначенням, в межах видатків, затверджених Управлінням.

Таким чином, проаналізувавши акт тематичної перевірки № 1 від 25.09.2019 р. суд вважає, що він носить інформаційний характер, висновки, викладені в ньому, є припущеннями, він не містить відомостей про те, у чому саме полягає порушенням позивачем умов контракту, будь-яких рішень Управління чи Фонду, законодавства України про загальнообов»язкове державне соціальне страхування, Статуту, Типового положення, Положення про Відділення, нормативно-правових чи розпорядчих актів Фонду, наказів Управління , що є підставою для звільнення за п.а) 5.3 контракту.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що фактично рішення про звільнення ОСОБА_1 з роботи було прийнято не на підставі акту перевірки від 25.09.2018 р., а за результатами наради 10.09.2018 р. протокол № 38, де обговорювалися питання експлуатаційних витрат Відділення за КЕКВ 2240/ а.с.56-57/ . Про це свідчить зокрема звернення 10.09.2018 р. начальника Управління Галиця Г.К. до в.о. директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Нестерова С.В. за погодженням звільнення ОСОБА_1 з роботи за порушення умов контракту/ а.с.52/, а також направлення 11.09.2018 р. ОСОБА_1 попередження про звільнення / а.с.9/

Суд встановив, що позивача було ознайомлено з актом перевірки № 1 від 25.09.2018 р. вже після звільнення 26.09.2018 р. без її пояснень щодо виявлених фактів .

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що за таких обставин звільнення позивача ОСОБА_1 з займаної посади було проведено з порушенням чинного законодавства, а тому її порушені права повинні бути поновлені.

Відповідно до ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст..27 Закону України « Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100.

Середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов»язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Згідно п.5 розділу ІУ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна/ середньогодинна/ заробітна плата , яка згідно п.5 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі / календарні/ дні на число відпрацьованих робочих днів / годин/, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства/ абз.3 п.8 Порядку/

Крім того, положенням розділу ІІІ Порядку передбачені виплати, які підлягають і не підлягають урахуванню/ зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо/ при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу.

Так, звільнення ОСОБА_1 відбулося 26 вересня 2018 року, тому середньомісячна заробітна плата повинна обчислюватися, виходячи з виплат, отриманих нею за попередні два місяці у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затв. постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 р., в зв»язку з чим, на користь позивача з відповідача повинно бути стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.09.2018 р. по 30.01.2019 р. в розмірі 64 617 , 52 грн / шістдесят чотири тисячі шістсот сімнадцять грн 52 коп/

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути 1 409, 60 грн судових витрат/ судовий збір/

Згідно ст.430 ЦПК України рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5-1,21,36, 235 КЗпП України, ст.ст.12, 81, 141, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати наказ Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області № 475-к від 25 вересня 2018 року про звільнення ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 іпн НОМЕР_1/ на посаді начальника Білоцерківського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області.

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 64 617 , 52 грн / шістдесят чотири тисячі шістсот сімнадцять грн 52 коп/

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на користь держави 1 409, 60 грн судових витрат.

Рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

Повне рішення буде складено 04.02.2019 р.

СуддяЛ. М. Кошель