Ухвала

09 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 643/2133/19

провадження № 61-12094св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського апеляційного суду від 23 травня 2019 року у складі колегії суддів: Коваленко І. П., Овсяннікової А. І., Сащенка І. С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - ГУ ДФС у Харківській області), в якому просив стягнути з відповідача несплачену грошову допомогу при звільненні у розмірі 108 374,45 грн.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 працював на посаді заступника начальника Управління податкової міліції Державної податкової адміністрації в Харківській області згідно з наказом Голови Державної податкової адміністрації України від 15 лютого 2007 року. На підставі наказу Голови Державної податкової адміністрації в Харківській області від 09 жовтня 2008 року №550-о позивача звільнено з займаної посади. При звільненні ОСОБА_1 була нарахована грошова допомога у розмірі 12 837,72 грн. Позивач зазначає, що нарахування проведено з порушенням вимог постанови Кабінету міністрів Україи від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років призначення пенсій та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Порядок). Згідно зазначеного Порядку сума грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 повинна була складати 108 374,45 грн. Проте, на момент подання позову ОСОБА_1 взагалі не виплачено грошову допомогу, у зв`язку з чим останній змушений був звернутись до суду.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21 березня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за вищевказаним позовом, у зв`язку з тим, що спір у цій справі підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства окружним адміністративним судом.

Постановою Харківського апеляційного суду від 23 травня 2019 року ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 21 березня 2019 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи

ГУ ДФС у Харківській області звернулося у червні 2019 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного суду від 23 травня 2019 року у вищевказаній справі, в якій скаржник, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та залишити в силі ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 21 березня 2019 року.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу ГУ ДФС у Харківській області, в якому просить відмовити останньому в задоволенні касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного суду від 23 травня 2019 року, залишити вказане судове рішення в силі, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі за касаційною скаргою ГУ ДФС у Харківській області на постанову Харківського апеляційного суду від 23 травня 2019 року, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про стягнення несплаченої грошової допомоги при звільненні за касаційною Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського апеляційного суду від 23 травня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 18 вересня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик