Провадження № 2/752/2306/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.01.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Павлюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

у серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обгрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 16 березня 2018 року приблизно о 12 год 30 хв. на Харківській окружній автомобільній дорозі сталася дорожньо-транспортна пригода, зокрема вилетіла кришка газового ящика з автомобіля МАН номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3, що спричинило пошкодження належного позивачу автомобіля "Тойота Кемрі" номерний знак НОМЕР_2. ДТП сталася з вини водія ОСОБА_3, про що було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Згідно полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ167591 цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПрАТ "УТСК", що здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 28 247,79 грн.

Проте, 18 квітня 2018 року позивач отримав висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 8518 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. професора М.С.Бокаріуса, якою визначена величина матеріального збитку, завданого позивачу, як власнику автомобіля "Тойота Кемрі" номерний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП, та становить 45 568.52 грн. Таким чином, на думку позивача, частина недовідшкодованого матеріального збитку становить (45 568,52 грн. - 28 247,79 грн.) 17 320,73 грн. Крім того, позивач сплатив витрати, пов"язані із виготовленням висновку експертного автотоварознавого дослідження, в розмірі 2 230,80 грн.

За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача 17 320,73 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 2 230,80 грн. витрат, пов"язаних із виготовленням висновку експертного автотоварознавчого дослідження, та 704 грн. 80 коп. судового збору.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 серпня 2018 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 27)

19 жовтня 2018 року відповідач ПрАТ "УТСК" надіслав до суду відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що після ДТП ПрАТ "УТСК" направило свого представника, який у присутності позивача оглянув пошкоджений автомобіль "Тойота Кемрі" державний номерний знак НОМЕР_2 та склав відповідний акт огляду. Своїм підписом позивач погодився з вказаними в акті пошкодженнями та жодних зауважень ним до акту не внесено. У подальшому відповідач здійснив розрахунок розміру страхового відшкодування на підставі Звіту № 15/04/18 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, відповідно до якого розмір збитку та розмір страхового відшкодування склав 28 247,79 грн., які були перераховані позивачу. Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 8518 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. професора М.С.Бокаріуса вважає неналежним доказом у справі.

В судове засідання позивач не з"явився. Надіслав клопотання про судовий розгляд без його участі.

Представник відповідача ПрАТ "УТСК" в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та заперечував проти їх задоволення з підстав, вказаних у відзові.

Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Види обов'язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За змістом Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Судом встановлено, що 16 березня 2018 року приблизно о 12 год 30 хв. на Харківській окружній автомобільній дорозі сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля МАН номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 та належного позивачу автомобіля "Тойота Кемрі" номерний знак НОМЕР_2.

У результаті пригоди був пошкоджений автомобіль "Тойота Кемрі" номерний знак НОМЕР_2. (а.с. 51)

ДТП сталася з вини водія ОСОБА_3, про що було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. (а.с. 7)

Згідно полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ167591 цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "МАН" була застрахована у ПрАТ "УТСК". (а.с. 6)

Після ДТП ПрАТ "УТСК" направило свого представника, який у присутності позивача оглянув пошкоджений автомобіль "Тойота Кемрі" державний номерний знак НОМЕР_2 та склав відповідний акт огляду. (а.с. 52) Своїм підписом позивач погодився з вказаними в акті пошкодженнями та жодних зауважень ним до акту не внесено.

У подальшому відповідач здійснив розрахунок розміру страхового відшкодування на підставі Звіту № 15/04/18 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, відповідно до якого розмір збитку та розмір страхового відшкодування склав 28 247,79 грн., які були перераховані позивачу. (а.с. 35)

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування наданого відповідачем доказу щодо розміру завданої шкоди.

Звертаючись у суд з даним позовом, ОСОБА_1 посилається на висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 8518 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. професора М.С.Бокаріуса, якою визначена величина матеріального збитку, завданого позивачу, як власнику автомобіля "Тойота Кемрі" номерний знак НОМЕР_2, внаслідок ДТП становить 45 568.52 грн. (а.с. 10)

Представник відповідача у відзиві зазначає, що вказаний висновок є неналежним доказом у справі та за його допомогою неможливо визначити розмір страхового відшкодування.

Суд погоджується з доводами відповідача, з огляду на наступне.

Всупереч п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів до проведення вказаного дослідження не були залучені предствники ПрАТ ""УТСК". Отже дослідження проведено однобічно, лише за участю позивача.

Також даним висновком визначено вартість матеріального збитку з урахуванням втрати товарної вартості в розмірі 8 477,30 грн. Натомість, п. 32.7 ст. 32 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов"язану із втратою товарної вартості транспорного засобу. Отже, враховуючи, що ПрАТ "УТСК" не відшкодовує шкоду, пов"язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, ці витрати підлягають виключенню із суми матеріального збитку.

Крім того, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Разом з тим, як передбачено узагальненням Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування", визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, як правило, виходять із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

При цьому, нерідко до виплати заявляється сума ремонту автомобіля з урахуванням податку на додану вартість. Зазначена сума, виходячи з умов договорів, укладених на підставі чинного законодавства та правил, розроблених кожною страховою компанією, виплачується останньою або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з"ясувати наявність двох обставин: фактичне здійснення ремонту автомобіля, чи зареєстрований надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

Як вбачається із висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 8518 від 18.04.2018 р. та ремонтної калькуляції, яка є невід"ємною частиною даного висновку, ціни були відображені з урахуванням ПДВ, тобто +20%.

Проте, доказів на підтвердження факту оплати проведення ремонту транспортного засобу позивачем не надано, у зв"язку з чим ним не були понесені витрати на оплату 20%ПДВ, а тому ці витрати підлягають виключенню із суми матеріального збитку.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача про те, що позивачем не доведено, що страховиком за договором цивільно-правової відповідальності виплачено кошти не у повному обсязі.

З огляду на наведене, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 23, 258, 525, 526, 625, 979-984, 988, 990, 991, 992 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: