Єдиний унікальний номер справи 235/7145/18
Номер провадження 2/235/205/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді: Клікунової А. С.,

за участю секретаря судового засідання: Ліпскіс О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Покровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків (нещасний випадок на виробництві), -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить стягнути з акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» грошову суму у розмірі 75000,00 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків.

Відповідно до позовної заяви відповідачем по справі вказано публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське». Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонерні товариства за типом поділяються на публічні акціонерні товариства та приватні акціонерні товариства. Станом на ухвалення рішення по справі відбулася зміна типу товариства з публічного на приватне. Заміна типу товариства не є перетворенням юридичної особи в розумінні ст. 108 ЦПК України, тому застосування процедури заміни відповідача в порядку ст. 51 ЦПК України судом не здійснюється.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач ОСОБА_1 з 09.07.2012 року по 13.10.2016 року перебував у трудових відносинах з акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське», - працював гірником очисного забою, учнем машиніста гірничих виїмкових робіт. Робота на підприємстві є небезпечною та шкідливою для здоровя, оскільки це постійний контакт із шкідливими речовинами, пилом та контрастними температурами. Здійснення такої трудової діяльності створює підвищену вірогідність спричинення шкоди здоров'ю працівника із-за неможливості підвищеного контролю людини за вказаними умовами і чинниками. 15 червня 2016 року на АТ «Ш/у «Покровське» стався нещасний випадок, а саме під час роботи запущеного конвеєра лави розклинило між скребком конвеєра і рейкою, в результаті чого блок для збірно-монолітних перекриттів вдарив по обличчю ОСОБА_2 В результаті травмування на виробництві у позивача діагностовано відкриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку, відкриті переломи зовнішньої стінки лобної пазухи, перелом надбрівної дуги, закритий перелом лівої орбіти зі зміщенням, гематоми вік, крововилив лівого ока. За результатами медичного освідчення в міжрайонній медико-соціальній експертній комісії 16.11.2017 року позивачу встановлено втрату працездатності на 50 %, визнано інвалідом ІІІ групи. Внаслідок зазначеного пошкодження здоров'я, унаслідок фізичної дії небезпечних і шкідливих умов праці (робота в шахті), в результаті отримання каліцтва позивачу заподіяно моральну шкоду. Моральна шкода полягає в тому, що ОСОБА_1 втратив професійну працездатність, має певні порушення здоров'я (нездужання і послаблення), обумовленими наслідками трудового травмування, все це призвело до порушення звичного способу його життя і потребує від позивача додаткових зусиль для організації, неможливості продовження активного особистого життя, порушення його нормальних життєвих звязків; позивач вимушений певний час витрачати на відвідування медичних установ, потребує обстеження, консультації у фахівців охорони здоров'я. Моральну шкоду ОСОБА_1 оцінює у розмірі 75000,00 гривень.

Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1, представники позивача адвокати ОСОБА_3, ОСОБА_4 (уповноважені на ведення справи) про дату, час проведення судового засідання повідомлені належним чином відповідно до ст. 130 ЦПК України, на виклик не зявилися, надали в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали.

Представником приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» ОСОБА_5 (діючий на підставі довіреності) на позовну заяву ОСОБА_1 подано відзив, з якого вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги безпідставно завищеними, заявлена сума компенсації не відповідає вимогам розумності та справедливості, оскільки згідно усталеної практики розгляду судами справ цієї категорії розмір моральної шкоди визначається відповідно до відсотків втрати працездатності та при 10 % має дорівнювати 3000 гривень, 30 % - 9000 гривень, 80 % - 24000 гривень. Крім того, позиція представника відповідача по суті справи базується на відсутності висновку медичних органів з чітким фіксуванням факту спричинення позивачу моральної шкоди. Також у відзиві представник відповідача при визначені розміру моральної шкоди просить врахувати, що позивач при укладанні трудового договору був обізнаний про умови праці, небезпечні і шкідливі виробничі фактори, тому усвідомлював ризик можливості ушкодження його здоровя. Відповідачем позов визнано частково, не має заперечень проти присудження моральної компенсації в сумі 25000 гривень. Окремо заявлено письмове клопотання про розгляд справи в відсутність представника відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське»:

з 09.12.2013 р. 29.09.2014 р. - гірник підземний 2 розряду зайнятим на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу;

з 29.09.2014 р. 01.03.2015 р. учень гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті;

з 01.03.20115 р. 23.03.2015 р. - гірник очисного забою з повним робочим днем в шахті;

з 04.05.2016 р. 13.10.2016 р. учень машиніста гірничих виїмкових робіт, звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (такі відомості підтверджено копією трудової книжки а.с. 6-7).

15 червня 2016 року з ОСОБА_1 під час виконання ним трудових обовязків стався нещасний випадок. ОСОБА_6 ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» нещасний випадок це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактору чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. З ОСОБА_6 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом № 43 від 18.06.2016 року (за формою Н-1) вбачається, що 15.06.2016 року ОСОБА_1 та інші робітники отримали наряд на комбайнову виїмку вугілля, після чого направились до місця виконання завдання та приступили до роботи. Сталася відмова в роботі домкрата підйому на верхньому поворотному редукторі вугільного комбайну. Прийнято рішення замінити блок для збірно-монолітних перекриттів, встановлений на комбайні. ОСОБА_1 поклав блок «Марко» на конвеєр лави для доставки до комбайна, та сам розмістився безпосередньо на ланцюгу конвеєра і таким чином почав переміщуватися по лаві. Після запуску конвеєра лави блок «Марко» розклинило між скребком конвеєра і рейкою, в результаті чого блок вдарив по обличчю ОСОБА_1 Потерпілого супроводжено до підземного медичного пункту, де йому надана перша медична допомога, та по виїзду з шахти доставлено в Мирноградську центральну міську лікарню; наслідки нещасного випадку відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку І ступеня, в/переломи зовнішньої стінки лобної пазухи зліва зі зміщенням, перелом надбрівної дуги зліва зі зміщенням, закритий перелом верхньої, медіальної, нижньої стінок лівої орбіти зі зміщенням, гострий постравматичний лівосторонній гетосинус, гематоми вік, забита рана вік, субконьюктивальний крововилив лівого ока (а.с. 9-13).

ОСОБА_6 розслідування нещасного випадку (за формою Н-5) визначено, що причинами вказаного нещасного випадку, зокрема, є: 1) невиконання вимог інструкцій з охорони праці (переміщення потерпілого ОСОБА_1 конвеєром лави, який не призначений для транспортування людей порушення Правил безпеки у вугільних шахтах, Інструкції з охорони праці, безпечному виконанню робіт і поведінці гірника очисного забою, Закону України «Про охорону праці»; 2) невиконання посадових обовязків (відсутність належного контролю за безпечним виконанням робіт з боку інженерно-технічного персоналу дільниці порушення посадової Інструкції гірничого майстра дільниці з видобутку вугілля) а.с. 14-19. ОСОБА_6 епікризу історії хвороби № 5047/512 позивач ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Мирноградській центральній міській лікарні з 16.06.2016 р. по 08.07.2016 р.; діагноз ВЧМТ, забій головного мозку 1 ступеню, набряк, синець параорбітальной області зліва, в області верхньої і нижньої повіки лівого ока рани, гіперемія, субконьюктівальное крововилив в область лівого очного яблука, зір збережено, рана в лобної ділянки голови зліва в проекції надбрів'я клаптиково-трикутної форми, перелом лобної кістки зліва в проекції лобової пазухи; на МСКТ черепа - ознаки многооскольчатого перелому надбрівної дуги справа зі зміщенням з Імпресійна перелолмом передньої стінки лобової пазухи, переломи верхньої медіальної і нижньої стінок лівого орбіти зі зміщенням, лівобічний гемосінус, КТ ознак оболонкових і внутрішньомозкових гематом, вогнищ забоїв, набряку речовини головного мозку, переломів основи черепа не виявлено (а.с. 25).

ОСОБА_6 епікризу історії хвороби № 6544-756 позивач ОСОБА_1 перебував на лікуванні в Мирноградській центральній міській лікарні з 20.09.2016 р. по 03.10.2016 р.; діагноз стан після перенесеної ВЧМТ (забій головного мозку), скарги на головні болі дифузного характеру, несистемні запаморочення (а.с. 26).

ОСОБА_6 епікризу історії хвороби № 1658-186 позивач ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні Мирноградської центральної міської лікарні з 27.02.2017 р. по 09.03.2017 р.; був зафіксований симпатоадреналовий криз, який супроводжувався головною біллю, підвищенням артиріального тиску, ознобоподібним тремтінням, приступ купований; 07.03.2017 року стан погіршився, потемніло в очах, втрата свідомості (а.с. 27)

ОСОБА_6 епікризу історії хвороби позивач ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в Мирноградській центральній міській лікарні з 09.08.2017 р. по 19.08.2017 р., діагноз стан після перенесеної ЧМТ (травма на виробництві), скарги на головні болі давлючого характеру, запаморочення, хиткість при ходьбі, підвищення артеріального тиску (а.с. 28).

ОСОБА_6 консультативного висновку спеціаліста від 15.09.2017 року позивача обстежено в комунальній міській установі «Міська лікарня № 2» (м. Краматорськ Донецької області) підтверджено діагноз забій головного мозку І ступеню, рекомендовано подальше лікування в неврологічному відділенні (а.с. 21).

ОСОБА_6 консультаційного висновку спеціаліста ТОВ «Лікувально-діагностичний центр «Альянс» (м. Краматорськ) від 09.10.2017 року ОСОБА_1 підтверджено діагноз за наслідками травмування (а.с. 20).

ОСОБА_6 виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 6014-700 ОСОБА_1 перебував на лікуванні в неврологічному відділенні Мирноградської центральної лікарні в період з 27.08.2018 р. по 06.09.2018 р.; діагноз стан після перенесеної відкритої ЧМТ забій головного мозку І степеню (а.с. 8).

ОСОБА_1 16 листопада 2019 року оглянутий Покровською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією м. Покровськ з встановленням йому 50 % втрати професійної працездатності, визнано інвалідом 3 групи; прийнято висновок про умови та характер праці, а саме позивачу протипоказана робота на висоті, зі значним фізичним навантаженням; зазначено потребу в медикаментозному, санітарно-курортному лікуванні (підтверджено довідками серійний номер АВ № 0911604, серійний номер АБ № 0048120 а.с. 29).

На підставі зазначених доказів позивач ОСОБА_1 ґрунтує заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди, повязаної з отриманням ним травмуванням, що є прямим наслідком шкідливих та небезпечних умов праці на підприємстві.

Статті 12, 81 ЦПК України передбачають обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом надано оцінку поданих ОСОБА_1 доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в позовній заяві та про часткове задоволення заявлених вимог з огляду на наступні норми права.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Приписами ст. 173 КЗпП України за потерпілим закріплено право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. ОСОБА_6 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, фати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Таким чином, право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку, мають право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого їм органу. Аналогічна правова позиція була зазначена Конституційним Судом України в рішенні від 08.10.2008р. по справі № 1-32/2008 та Верховним Судом у постанові від 04.07.2018р. по справі №210/5023/15-ц.

ОСОБА_6 до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами, внесеними постановами від 8 липня 1994 р. №7, від 30 вересня 1994р. №11 та від 25 травня 1998 р. №15, від 24.10.2003р. №9), вирішуючи питання про прийняття до провадження заяв про відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров'я, пов'язаним із виконанням трудових обов'язків, суди повинні враховувати, що спори між: потерпілим працівником та роботодавцем (незалежно від форм власності та виду діяльності) щодо права на відшкодування зазначеної шкоди підлягають судовому розгляду в порядку, встановленому для вирішення трудових спорів (гл. XV КЗпП).

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

З ОСОБА_6 проведення розслідування нещасного випадку від 18.06.2016 року вбачається, що підприємством, з яким ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах, та на якому отримав виробниче травмування з втратою 50 % професійної працездатності є акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське», відповідач по справі.

Суд акцентує увагу, що якщо засоби виробництва прийнято в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, то умови праці мають бути безпечними. Травмування позивача мало місце під час виконання ним трудових обов'язків, при цьому згідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Частиною третьою ст. 13 Закону України «Про охорону праці» на роботодавця покладено безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Актом розслідування нещасного випадку від 18.06.2016 року стверджується, що основними причинами нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 є невиконання вимог інструкцій з охорони праці працівникам підприємства, в тому числі безпосередньо самим потерпілим. Підстав для висновку про те, що нещасний випадок стався лише з вини позивача по справі, суд не має.

Суд не приймає викладене в письмовому відзиві посилання представника відповідача на те, що факт спричинення ОСОБА_1 моральної шкоди є недоведеним, оскільки будь-яких додаткових висновків, експертиз в даному випадку не потрібно, оскільки наявна втрата працездатності позивача, та встановлення останньому третьої групи інвалідності. ОСОБА_6 ст. 76 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сукупність наданих позивачем доказів: трудова книжка позивача, акт про нещасний випадок, пов"язаний з виробництвом, акт розслідування нещасного випадку, епікризи, довідки МСЕК, - підтверджують факт завдання позивачу моральної шкоди.

ОСОБА_6 розяснень Конституційного Суду України у рішенні від 27 січня 2004 року № 10рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Відсутність причинного звязку між завданою позивачу шкодою і винною протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих звязків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обовязку власника відшкодувати моральну шкоду.

Суд вважає, що отримавши травмування з причини нещасного випадку на виробництві, позивач ОСОБА_1 зазнав фізичну біль, хворобливі відчуття, а також страждання у зв'язку з ушкодженням свого здоров'я, лікування позивача вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, як наслідок беззаперечно настали зміни у його життєвих і виробничих зв'язках, неможливість їх поновлення.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з того, що життя і здоровя людини найвища соціальна цінність, невідємні два поняття. Оскільки, якщо втрачене здоровя, то немає того повноцінного життя, як того бажає сама людина. Немає вартості життю людини та вартості втраченому здоровю. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства», але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

Суд, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, погіршення стану здоровя, ступінь втрати професійної працездатності, втрату виробничих здібностей, наявність певного ступеня провини позивача в отриманому каліцтві а також вимоги розумності, виваженості і справедливості, - вважає необхідним задовольнити вимоги щодо компенсації моральної шкоди, стягнувши з акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь позивача ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 25000,00 гривень.

ОСОБА_6 п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Так, позивач ОСОБА_1С в порядку п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судових витрат, тому передбачений п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 вказаного закону розмір мита підлягає стягненню в дохід держави з акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (розмір визначено з урахуванням дати подачі позову до суду).

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України, керуючись ст. ст. 13, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків (нещасний випадок на виробництві) задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди грошову суму в розмірі 25000 (двадцять пять тисяч) гривень.

В інших позовних вимогах відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (ЄДРПУО 132498562) в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1, 11.101.1991 року народження, Донецька область, м. Мирноград, мн. ЗахіднийАДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» (ЄДРПУО 132498562).

Дата складання повного тексту рішення суду - 06.02.2019 року (з урахуванням положення ч. 6 ст. 259 ЦПК України).

Суддя: А. С. Клікунова