ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2019 року

м. Харків

справа № 620/1006/18

провадження № 22ц/818/3941/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сидорчук М.О.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Зачепилівського районного суду Харківської області, постановлену 23 травня 2019 року о 12 годині 18 хвилин у складі судді Яценка Є.І.,

установив:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 50 000 грн заборгованості за договором позики від 1 квітня 2008 року та 62 027 грн 71 коп. процентів за користування позикою.

Позов обґрунтовано тим, що 1 квітня 2008 року відповідач отримала 50 000 грн в борг від ОСОБА_1 , на підтвердження чого склала розписку. Гроші ОСОБА_2 зобов`язалася повернути за першою вимогою кредитора. У вересні 2018 року позивач звернувся до боржника із письмовою вимогою повернення позичених коштів, яка залишилася не виконаною.

У травні 2019 року ОСОБА_4 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із клопотанням про призначення у справі технічної експертизи документа, на вирішення якої просив поставити питання чи нанесений рукописний текст розписки 1 квітня 2018 року. Якщо ні, то яка мінімально та максимальна можлива давність нанесення рукописного тексту наданої для дослідження розписки.

В обґрунтування посилався на те, що ОСОБА_2 заперечує складення розписки 1 квітня 2008 року, зазначаючи, що вона була складена значно пізніше. Оскільки в розписці не зазначена дата її складання, а встановлення часу отримання відповідачем грошей вплине на строк нарахування відсотків, доцільним є призначення експертизи.

Ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області від 23 травня 2019 року заява представника позивача задоволена, у справі призначена судова технічна експертиза з визначеними у клопотанні питаннями. Проведення експертизи доручено експертам ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Суд першої інстанції виходив з того, що для встановлення давності складання документу необхідні спеціальні знання. Поставлені представником позивача питання стосуються технічної експертизи документа.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування скарги зазначає, що ухвала суду не містить посилання на обставини справи, які мають бути доведені висновком експертизи. Суд в ухвалі невірно визначив вид експертизи. Клопотання про призначення експертизи було подане після закінчення підготовчих дій у справі. Оригінал розписки був долучений до матеріалів справи з порушенням процесуального порядку. При цьому відповідачу та його представнику не було надано часу для підготовки обґрунтованих заперечень проти місця проведення експертизи.

Ткачов В . В., діючи в інтересах позивача, проти задоволення апеляційної скарги заперечує. Посилається на те, що в письмових запереченнях проти клопотання про призначення експертизи представник відповідача не зазначав про незгоду з обраною позивачем експертною установою, не пропонував інших питань, що необхідно поставити перед експертами. Позивач не затягує процес поданим клопотанням, оскільки судові засідання часто відкладались саме за клопотанням представника відповідача. Суд в ухвалі виклав мотиви, з яких дійшов висновку про необхідність призначення у справі експертизи. А Цивільний процесуальний кодекс України (надалі ЦПК України) не містить обов`язку подавати документи для дослідження одночасно із клопотанням про призначення експертизи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, у листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 із позовом про стягнення заборгованості за договором позики від 1 квітня 2008 року, на підтвердження укладання його відповідач склала розписку без дати (а.с. 2-3). Також позивач просив стягнути з ОСОБА_2 проценти за користування позикою.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Обґрунтовуючи клопотання про призначення у справі експертизи, представник позивача посилався на те, що ОСОБА_2 заперечує проти складання розписки, за якою вона отримала від ОСОБА_1 50 000 грн у борг, 1 квітня 2008 року. Відповідач зазначає, що гроші були отримані пізніше. Встановлення часу складання розписки має значення для визначення розміру та періоду нарахування процентів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Враховуючи незгоду відповідача із часом складання розписки, що визначає час нарахування процентів за користування позиченими коштами, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність призначення у справі судової технічної експертизи для встановлення часу складання розписки.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача також не підтвердив, що ОСОБА_2 отримала у ОСОБА_1 50 000 грн в борг 1 квітня 2008 року.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч.2 ст.376 ЦПК України).

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно визначився із необхідністю призначення у справі судової технічної експертизи для встановлення обставин у справі, посилання апеляційної скарги на порушення судом першої інстанції норм процесуального права не є підставою для зміни чи скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Зачепилівського районного суду Харківської області від 23 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складений 10 вересня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний