У Х В А Л А

12 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 758/12881/17

провадження № 61-16538 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фрунзе 14-18» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 липня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фрунзе 14-18» про відшкодування вартості ремонту,

В С Т А Н О В И В :

10 вересня 2019 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фрунзе 14-18» подало до Верховного Суду касаційну скаргу через приймальну громадян Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду на рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 серпня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі скаржник просить поновити пропущений ними строк на касаційне оскарження судових рішень, проте не наводить підстав, з яких причин, а саме поважних причин, ними було пропущено строк на касаційне оскарження судових рішень, як і не надає доказів поважності причин пропуску такого строку.

Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Враховуючи те, що повний текст постанови апеляційного суду було складено

11 липня 2019 року, тому останній день строку на касаційне оскарження рішення апеляційного суду припадав на 12 серпня 2019 року (враховуючи вихідні дні).

Проте, у касаційній скарзі скаржником не наведено доводів, щодо поважності причин пропуску строку та не додано доказів на підтвердження таких обставин.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З огляду на зазначене, скаржнику необхідно навести причини поважності пропуску строку та надати до суду докази на підтвердження таких обставин.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 124 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки порушено вимоги пункту 3 частини 4 статті 392 ЦПК України, щодо судового збору.

Як убачається з матеріалів касаційної скарги, відповідач надав суду оригінал платіжного доручення № 140 від 10 вересня 2019 року про сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн, за даними Державного казначейства України та станом на 10 вересня 2019 року до державного бюджету не зараховано, що встановлено перевіркою через програму W:/СУДОВИЙ ЗБІР.exe.

Положеннями статті 9 Закону № 3674-VI, із змінами внесеними згідно із Законом № 484-VІІІ, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оскільки перевіркою щодо зарахування судового збору встановлено, що судовий збір до Державного бюджету не зараховано, скаржнику необхідно подати документ установи банку чи відділення зв`язку, яка прийняла платіж, про сплату судового збору з відміткою про його зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фрунзе 14-18» залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко