КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 373/2227/16
Головуючий у першій інстанції - Рева О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником Панченко Тетяною Анатоліївною , на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2018 року у справі за позовом Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року Переяслав-Хмельницька міська рада Київської області звернулася до суду із позовом та просила постановити рішення, яким свідоцтво про право власності, видане 15 липня 2016 року приватним нотаріусом Кучеренко Н.М. на ім`я ОСОБА_3 про спадкування майна померлого ОСОБА_4 , житловий будинок АДРЕСА_1 реєстр №1121, визнати недійсним та скасувати його державну реєстрацію.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка проживала до дня смерті в АДРЕСА_1 разом зі своїм сином ОСОБА_4 Домоволодіння по АДРЕСА_1 відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 червня 2016 року№-61003554 зареєстровано на праві власності за ОСОБА_5 Син ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину на своє ім`я після смерті матері не оформляв. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4

Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня, де працювали ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , звернулась до Переяслав-Хмельницької міської ради з клопотанням про вжиття заходів по охороні спадкового майна, оскільки майном померлого та будинком почали користуватись сторонні особи.

Переяслав-Хмельницька міська рада звернулась до Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори про вжиття заходів щодо охорони безхазяйного майна. Завідувач Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Ткаченко О.А. листом повідомив, що приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького міського нотаріального округу Київської області Кучеренко Н.М. заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_4 .

В подальшому стало відомо, що 15 липня 2016 року приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького міського нотаріального округу Київської області Кучеренко Н.М. видано свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_4 спадкоємцю за законом ОСОБА_3 , який на підставі рішення Баришівського районного суду Київської області від 13 червня 2016 року встановив факт родинних відносин, а саме що він - ОСОБА_3 є рідним братом ОСОБА_4 .

Переяслав-Хмельницькою міською радою було оскаржено рішення Баришівського районного суду Київської області від 13 червня 2016 року до апеляційного суду Київської області, в результаті чого ухвалою від 15 листопада 2016 року вказане рішення було скасовано, а заяву ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин - залишено без розгляду.

З врахуванням викладених обставин, а також того, що правова підстава для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відпала позивач просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, що видане на ім`я ОСОБА_3 та скасувати його реєстрацію.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2018 року позов Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області задоволено частково.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом від 15 липня 2016 року, що видане приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницього міського нотаріального округу Київської області Кучеренко Н.М. на ім`я ОСОБА_3 , реєстровий № 1120, що посвідчує його право в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 .

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області 1 380,00 грн. судових витрат.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник особи, яка не брала участі у розгляді справи - ОСОБА_1 - Панченко Т.А. , подала апеляційну скаргу в якій зазначає, що ОСОБА_1 до участі у справі залучений не був, про розгляд даної справи не знав, копію рішення не отримував, при цьому суд вирішив питання, що стосуються його інтересів.

28 жовтня 2016 року ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на підставі договорів купівлі-продажу, укладених з ОСОБА_3

Наголошує, що у момент укладення договорів 28 жовтня 2016 року нотаріусом перевірено відомості всіх державних реєстрів щодо житлового будинку та земельної ділянки. Жодних перешкод для укладення договорів встановлено не було, що підтверджується інформаційними довідками від 28 жовтня 2016 року, сформованими приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу Поздняковою Н.М.

Апелянт зазначає, що на момент звернення позивача до суду 12 грудня 2016 року із позовом ОСОБА_3 був неналежним відповідачем, оскільки власником спірного майна вже був ОСОБА_1 та є добросовісним набувачем спірного майна, адже в умовах чинних свідоцтв про право на спадщину у ОСОБА_3 , відсутності заборон на відчуження відповідного майна не знав і не міг знати про те, що майно відчужується особою, яка нібито не має права його відчужувати.

Також акцентує на тому, що речові права на спірне майно жодним чином не були порушені та підтверджені, так як Переяслав-Хмельницька міська рада Київської області не була власником спірного майна. Тому, в даному випадку, обрано неналежний спосіб захисту.

Враховуючи зазначене, просив скасувати рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2018 року та ухвалити в цій справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області відмовити та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Переяслав-Хмельницькою міською радою Київської області подано до суду апеляційної інстанції відзив, відповідно якого зазначає, що доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не визнає, просить відмовити в її задоволенні у повному обсязі, а рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області залишити без змін. Вказує, що представник апелянта - адвокат Панченко Т.А. отримала належним чином завірену копію рішення по даній справі ще 18 березня 2019 року, разом із копією позову у справі № 373/238/19, тому вважає, що строк на подачу апеляційної скарги порушено, а обґрунтування поважності пропуску строку для подачі апеляційної скарги не доведено.

Також у відзиві Переяслав-Хмельницька міська рада Київської області вказує, що ОСОБА_3 не був належним спадкоємцем майна ОСОБА_4 , адже рішення Баришівського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2016 року було скасовано, а справу про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду, та на даний час факт родинних відносин спростований та не встановлений.

При апеляційному розгляді справи представник ОСОБА_1 адвокат Панченко Т.А. підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просила її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та в позові відмовити. При цьому зазначила, що позивачем у вказаній справі обраний не правильний спосіб захисту порушеного права. Крім того, подаючи вказаний позов, позивач та відповідач ОСОБА_3 були обізнані проте, що спірний житловий будинок належить на праві власності ОСОБА_1 , який придбав його в порядку укладення договору купівлі-продажу у ОСОБА_3 на час, коли будь якої заборони на відчуження майна не було, тобто є добросовісним набувачем.

Представник позивача та відповідач у справі ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися та заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин до суду не подали, тому суд з врахуванням положень ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянув вказану справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_3 було видано на підставі рішення Баришівського районного суду Київської області від 13 червня 2016 року, яким було встановлено факт родинних відносин між ним та спадкодавцем ОСОБА_4 , однак в подальшому зазначене судове рішення було скасовано в порядку, визначеному ЦПК України, тому суд з врахуванням положень ст. 1301 ЦК України задовольнив позовні вимоги та визнав свідоцтво про право на спадщину не дійсним.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судом першої інстанції судове рішення не відповідає.

Так, згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Згідно ч.1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, на стадії апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі справі, та яка вважає, що ухваленим рішенням порушено її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції встановлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків, виходячи з ухваленого рішення.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є оспорювання Переяслав-Хмельницької міською радою Київської області права ОСОБА_3 на спадкування майна після смерті ОСОБА_4 , та визнання, у зв`язку цим, отриманого ним свідоцтва на право на спадщину за законом недійсним.

Разом із тим з матеріалів справи вбачається, що 28 жовтня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, відповідно до п.1.1 вказаного договору продавець ( ОСОБА_3 ) передає у власність покупця ( ОСОБА_1 ) житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за номером АДРЕСА_1 , а покупець приймає цей будинок і зобов`язується сплатити за нього обговорену грошову суму (а.с.249-250,т.1).

Також 28 жовтня 2016 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , відповідно до п.1.1. вказаного договору, продавець ( ОСОБА_3 ) передає земельну ділянку розміром 0,0996 га у власність покупця ( ОСОБА_1 ), а покупець приймає та сплачує за неї обговорену грошову суму.

Відповідно до п.1.2. вказаного договору місце розташування земельної ділянки - АДРЕСА_1 (а.с.253,254,т.1).

Переяслав-Хмельницька міська рада Київської області, звертаючись у грудні 2016 року до суду із вказаним позовом про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину, яке видане 15 липня 2016 року приватним нотаріусом Кучеренко Н.М. на ім`я ОСОБА_3 , третьою особою у вказаному спорі ОСОБА_1 не зазначила, хоч власником вказаного майна уже був він та прийняте у справі рішення може впливати на його права та зачіпати його інтереси .

Суд першої інстанції, розглядаючи вказаний спір також не вжив заходів передбачених ч.3 ст.53 ЦПК України для залучення ОСОБА_1 в якості третьої особи.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно п.4 ч.3 ст. 376 ЦПК порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

З врахуванням вище вказаних положень процесуального законодавства апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області з наступних підстав.

Так, із матеріалів справи вбачається, що домоволодіння по АДРЕСА_1 відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 червня 2016 року№-61003554 зареєстровано на праві власності за ОСОБА_5 (а.с.15, 145-146, т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка проживала до дня смерті в АДРЕСА_1 разом зі своїм сином ОСОБА_4 (а.с.10, 132,133,т.1).

Син ОСОБА_4 09 липня 2015 року звернувся до Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері - ОСОБА_5 (а.с.136,т.1), проте свідоцтва про право на спадщину на своє ім`я після смерті матері не оформляв та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11,т.1).

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Баришівського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та ОСОБА_4 , вважаючи що останній є його рідним братом по батьковій лінії.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 13 червня 2016 року вказану заяву задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідним братом ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.130 т.1)

19 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Переяслав-Хмельницького міського нотаріального округу Київської області Кучеренко Н.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті його рідного брата ОСОБА_4 , як спадкоємець другої черги за законом (а.с.107,т.1)

15 липня 2016 року приватним нотаріусом Кучеренко Н.М. було видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,0996 га. (а.с.219-225,т.1).

В подальшому, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 листопада 2016 року апеляційну скаргу Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області задоволено частково й скасовано рішення Баришівського районного суду Київської області від 13 червня 2016 року та постановлено ухвалу, якою заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду (а.с.21-24,т.1).

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_6 про встановлення факту родинних відносин (справа №373/2342/16).

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено та встановлено факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по батьковій лінії.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 23 листопада 2017 року, яке залишено без змін постановою Верховного Суду від 15 березня 2018 року, рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено (справа №373/2342/16) (а.с.62-67,т.1).

Таким чином між позивачем та відповідачем виник спір щодо права на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 .

Так, відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. (стаття 1223 ЦК України)

Частинами першою, другою та третьою статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається із матеріалів справи, після смерті ОСОБА_4 спадкоємців за заповітом та за законом не має, тому відповідно до вимог ст. 1277 ЦК України позивач у справі як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини звернувся до суду із позовом за захистом прав територіальної громади на відумерлу спадщину.

Вимоги позивач повністю узгоджуються із положенням ст. 1277, 1301 ЦК України, а тому в частині визнання свідоцтва на право на спадщину за законом підлягають задоволенню.

Щодо вимог в частині скасування реєстрації то колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (частина 5).

Таким чином, повноваження щодо здійснення реєстраційних дій по скасуванню державної реєстрації свідоцтва на право на спадщину віднесено до суб`єктів державної реєстрації визначених ст. 6 вище вказаного Закону, тому вимога позивача про скасування даної реєстрації судом є безпідставною.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що доводи апелянта не спростовують позовних вимог заявлених Переяслав-Хмельницькою міською радою Київської області в частині визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину, яке видане 15 липня 2016 року приватним нотаріусом Кучеренко Н.М. на ім`я ОСОБА_3 , тому позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1380 грн., тому вказані кошти повинні бути стягнуті з відповідача на його користь.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, ст.1301 ЦК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Панченко Тетяною Анатоліївною задовольнити частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області до ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та скасування державної реєстрації задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 15 липня 2016 року, що видане приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького міського нотаріального округу Київської області Кучеренко Н.М. на ім`я ОСОБА_3 , реєстровий № 1120, що посвідчує його право в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області 1 380,00 грн. судових витрат.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішенні виготовлено 12 вересня 2019 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв