РІШЕННЯ

іменем України

"28" серпня 2019 р. 145/484/19

2-о/145/56/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив :

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що згідно до свідоцтва про право спадщину за законом, виданим Гніванською державною нотаріальною конторою від 07.12.1995 року, реєстрованому у реєстрі за № 2646, її бабка ОСОБА_3 отримала спадщину від свого чоловіка, у тому числі 2/3 частки будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

29.06.2011 ОСОБА_3 зробила заповідальне розпорядження на користь заявниці, відомості про це було внесено приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу Смоляк Л.С.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Після смерті відкрилася спадщина на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою оформлення спадщини заявниця звернулася до Тиврівської державної нотаріальної контори Вінницької області, де виявилося, що у свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому Гніванською державною нотаріальною конторою від 07.12.1995 року, реєстрованому у реєстрі за №2646, помилково зазначено прізвище ОСОБА_3 як ОСОБА_3 , однак у паспорті громадянина України та свідоцтві про смерть зазначено прізвище як ОСОБА_3.

Вказана помилка перешкоджає оформити спадщину після смерті ОСОБА_3

Просить встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Гніванською державною нотаріальною конторою від 07.12.1995 року, реєстроване у реєстрі за № 2646, належить ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримав, просить її задоволити із зазначених у заяві підстав.

Представник Тиврівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, заперечень проти задоволення заяви не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, так як факт належності Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Гніванською державною нотаріальною конторою 07.12.1995 року на ім`я ОСОБА_3 (а.с.7), ОСОБА_3 стверджується самим Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.12.1995, відповідно до якого баба заявниці отримала спадщину від свого чоловіка, в тому числі 2/3 частки будинку в АДРЕСА_1 ; заповітом від 09.06.2011 р. (а.с.6) свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 (а.с.5), свідоцтвами про народження заявниці та її батька (а.с.9, 10), до того ж прізвища "ОСОБА_3" та "ОСОБА_3" є співзвучними.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273, 293, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.09.1995 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення",

ухвалив:

Заяву задоволити.

Встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Гніванською державною нотаріальною конторою від 07.12.1995 року, зареєстроване у реєстрі за №2646, належить ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 03.09.2019 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.