Справа номер 237/381/19
Провадження номер 2-о/237/78/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.19 року м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді: Приходько В.А.

при секретарі: Мережко М.Є.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Мар'їнський районний відділ держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про встановлення факту народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області із заявою про встановлення факту народження дитини.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що його дружина ОСОБА_2, в Центральній міській клінічній лікарні № 3 м. Донецька народила дівчинку. Однак через ту обставину, що на теперішній час м. Донецьк є тимчасово окупованою територією та не контролюється владою України, у неї немає можливості отримати свідоцтво про народження її дитини. В підтвердження цього факту лікарським закладом було видано медичне свідоцтво про народження дитини. Оскільки медичне свідоцтво про народження дитини видано медичною установою, яка знаходиться на території, яка не контролюється Україною, заявник змушений звернутися до суду та в судовому порядку встановити факт народження дитини. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини. Просить суд встановити факт того, що його дружина народила дівчинку.

Заявник надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягав.

Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до свідоцтва про шлюб серія 1-НО № 248635 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 14.05.2011 р.

Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 47 від 08.01.2019 року, виданого Центральною міською клінічною лікарнею № 3 м. Донецька ОСОБА_2 08.01.2019 року народила дівчинку. Пологи за рахунком четверті. У матері вже є три живі дитини.

Медичне свідоцтво про народження видане медичним закладом, який знаходить на території, яка не контролюється українською владою, а тому не є дійсним на її території.

Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII (з наступними змінами та доповненнями) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до абз.1 та абз.2 ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VI (далі - Закон № 2398-VI) підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану громадян підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоровя державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя, затвердженого постановою КМУ від 09.01.2013 року № 9, медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше.

Згідно з абз. 5 ч. 4 ст. 13 Закону № 2398-VI за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ч.1 ст. 144 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини.

Суд вважає, що матеріали справи підтверджують факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 08.01.2019 року народила дівчинку в м. Донецьк Донецької області (Україна).

Оскільки заявник з наявними в нього документами не може зареєструвати народження дитини, то його заяву необхідно задовольнити, встановивши факт народження дитини, що в подальшому буде підставою для державної реєстрації акту про народження дитини та надасть відповідні гарантії як дитині, так і її батькам.

Керуючись ст.ст. 81, 258-265, 315-319 ЦПК України, ст. 144 Сімейного кодексу України,ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Донецьк, 08.01.2019 року в м. Донецьк Донецької області, Україна, народила дівчинку. Пологи за рахунком четверті. У матері вже є три живі дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Марїнський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя В.А. Приходько