Постанова

Іменем України

09 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 754/7840/16-ц

провадження № 61-27236св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва у складі судді Шевчука О. П. від 09 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва у складі колегії суддів: Панченка М. М., Слюсар Т. А., Волошиної В. М. від 20 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2016 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 13 220 грн 05 коп.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору б/н від 21 лютого 2011 року ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 8 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою за користування кредитом 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом на заяві.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, внаслідок чого станом на 30 квітня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 13 220 грн 05 коп., банк просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження факту виникнення між сторонами правовідносин за договором кредиту.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» відхилено, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09 червня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі № 754/7840/16-ц і витребувано її з Деснянського районного суду м. Києва.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», згідно з яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

17 травня 2018 року справу № 754/7840/16-ц передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 червня 2019 року справу № 754/7840/16-ц призначено судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У жовтні 2017 року АТ КБ «ПриватБанк» подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій належним чином не з`ясовані обставини справи, оскільки відмовляючи у задоволенні позову суди послались на те, що до позовної заяви помилково додано іншу заяву клієнта, проте не врахували інші докази, які дозволяють визначити клієнта, а саме відповідача ОСОБА_1 .

Відзив до суду касаційної інстанції не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

До матеріалів справи додана анкета-заява від 21 лютого 2011 року про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, підписана мешканцем м. Краматорськ - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні в суді першої інстанції позов не визнав, зазначивши, що 21 лютого 2011 року він будь-яких угод з АТ КБ «ПриватБанк» не укладав та грошових коштів не отримував.

Звертаючись до суду з цим позовом, банк посилався на неналежне виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 30 квітня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 13 220 грн 05 коп.

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до вимог статті 10 ЦПК України 2004 року цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частиною другою статті 59 ЦПК України 2004 року встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За приписами частини першої статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК України 2004 року).

З огляду на вказане вище у сукупності та враховуючи, що матеріали справи не містять заяви-анкети від 21 лютого 2011 року, підписаної саме відповідачем ОСОБА_1 , а позивачем долучено до позову заяву-анкету підписану ОСОБА_2 , мешканця м. Краматорська Донецької області. Будь-яких доказів укладання договору кредиту між позивачем та ОСОБА_1 банком до позову не долучено. На неодноразові виклики до суду представника позивача, останній не відреагував, заявивши про розгляд справи без його участі, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог про отримання кредиту саме ОСОБА_1 .

Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги на предмет законності судових рішень виключно у межах, які безпосередньо стосуються правильності застосування місцевим та апеляційним судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції відповідно до вимог статті 400 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки судами правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушено норми процесуального права.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун