ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

29 січня 2019 року

м. Харків

справа № 643/12527/18

провадження № 22-ц/818/607/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - Керівник Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Харківської міської ради на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2018 року, постановлену у складі судді Харченко А.М., -

у с т а н о в и в:

У вересні 2018 року Керівник Харківської місцевої прокуратури № 4 звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 202379 грн. 09 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1, набувши право власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці № 28Д по вул. Героїв Праці у м. Харкові, належним чином не оформила правовідносини щодо користування земельною ділянкою комунальної форми власності за вказаною адресою, у зв'язку з чим безпідставно зберегла грошові кошти у розмірі 202379 грн. 09 коп.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2018 року цивільну справу за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 до ОСОБА_1 передано за підсудністю на розгляд до Київського районного суду м. Харкова.

В апеляційній скарзі представник Харківської міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до Московського районного суду м. Харкова.

В обґрунтування скарги зазначив, що спір виник з приводу нерухомого майна, яке розташоване на території Київського району м. Харкова, а тому суд дійшов помилкового висновку про те, що справа не підсудна Київському районного суду м. Харкова та наявні підстави для її направлення за підсудністю за місцем проживання відповідача.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу про передачу справи до Київського районного суду Харкова, суд першої інстанції виходив з того, що справа на підсудна Московському районному суду м. Харкова, оскільки місце проживання відповідача ОСОБА_1 у встановленому законом порядку зареєстровано на території Київського району м. Харкова.

Проте погодитись з таким висновком не можна з наступних підстав.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, частиною 1 статті 30 ЦПК України передбачено, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Отже, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, цивільним процесуальним законом встановлено виключну підсудність.

Такими позовами є позови про право власності на нерухоме майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна.

Як убачається із матеріалів справи, предметом заявленого Керівником Харківської місцевої прокуратури № 4 позову є стягнення з ОСОБА_1 безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою, на якій розташоване належне відповідачеві нерухоме майно.

За таких обставин вказаний цивільно-правовий спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна та відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України має розглядатися за правилами виключної підсудності місцевим судом, юрисдикція якого поширюється на територію, на якій розташоване вказане нерухоме майно.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначених положень закону не врахував, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про те, що справа не підсудна Московському районному суду м. Харкова та відповідно наявні підстави для направлення справи для розгляду до іншого суду.

Оскільки порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з направлення справи для продовження розгляду до Московського районного суду м. Харкова.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 30, 374, 379, 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 січня 2019 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова