Провадження № 2/127/5139/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Сегеді Т.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивачу на праві приватної власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1. В зазначеному будинку зареєстровані позивач ОСОБА_1 (власник) та його онук ОСОБА_2

Відповідач по справі ОСОБА_2 фактично не проживає у спірному будинковолодінні близько 10 років та виїхав за кордон, у зв'язку з чим не сплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні житла. Реєстрація місця проживання відповідача в будинку порушує права позивача як власника, а саме володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а також виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, оформлення субсидії, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, проте надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи, просив судові витрати залишити за ним.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, проте надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив слухати справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

З матеріалів інвентаризаційної справи №13829 на будинковолодіння по АДРЕСА_1, яка була оглянута судом, суд встановив, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 3/4 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1, а власником 1/4 частки даного будинку є ОСОБА_3

Дане будинковолодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,1000 га, яка належить на праві спільної сумісної власності позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 19.07.2005 року Вінницьким міським управлінням земельних ресурсів (а.с. 11-12).

Згідно відомостей Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 22.11.2018 року, які надані на запит суду щодо встановлення зареєстрованого у законному порядку місця проживання відповідача ОСОБА_2 вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24).

Вказане також підтверджується копією домової книги по будинковолодінню за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14-16).

Відповідно до довідки №2232 від 22.11.2018 року, виданої квартальним комітетом «Надія» в будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2, однак останній за даною адресою не проживає з 2008 року (а.с.7).

З письмових пояснень сусідів позивача - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає близько 12 років (а.с. 8-9).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право користуватися, розпоряджатися та володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За положеннями ч. 2 ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Згідно із ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз'яснено, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Наведене свідчить про те, що при вирішенні питання про втрату права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін відсутності такої особи та поважність причини цієї відсутності.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позивач надав суду належні та допустимі докази на підтвердження факту, що онук позивача - відповідач по справі ОСОБА_2 зареєстрований у будинку за адресою: АДРЕСА_1, однак не проживає в ньому з 2008 року без поважних причин, не сплачує за комунальні послуги.

Враховуючи наведене, а також заяву відповідача ОСОБА_2 про визнання позову, суд дійшов до висновку про те, що позов слід задовольнити, оскільки, відповідач за вказаною адресою не проживає з 2008 року без поважних причин, а наявність реєстрації ОСОБА_2 порушує права та інтереси позивача щодо володіння та розпорядження належною йому власністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 9, 64, 65, 156 ЖК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України,суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05.02.2019 року.

Суддя: