Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 січня 2019року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі : головуючого-судді Білінської Г.Б.

при секретарі Норик І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третьої особи Брюховицька селищна рада про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

установив:

20.12.2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликаються на те, що їй належить на праві приватної власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Право приватної власності на цей житловий будинок ОСОБА_1 набула на підставі свідоцтво на право на спадщину за заповітом.

В житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано 7 осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_3 (донька ОСОБА_1), ОСОБА_4 (внук ОСОБА_1), ОСОБА_5 (внучка ОСОБА_1), ОСОБА_6 (донька ОСОБА_1), ОСОБА_7 (внучка ОСОБА_1), ОСОБА_2 (тітка ОСОБА_1).

Незважаючи на те, що ОСОБА_2 зареєстрована в цій квартирі, вона там майже ніколи фактично не проживала, а після виїзду в Казахстан до родичів взагалі втратила будь який фактичний та правовий зв'язок із сім'єю, яка є власником цього будинку, та відповідно і з цим будинком.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, представник позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи - Брюховицька селищна рада в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідка ОСОБА_8, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується витягом №250279800 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим ОКП Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». Право приватної власності на цей житловий будинок ОСОБА_1 набула на підставі свідоцтво на право на спадщину за заповітом., посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Цьолковська І.С. від 17.12.2009 р. за №1-1822.

В житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано 7 осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_3 (доньк ОСОБА_1) , ОСОБА_4 (внук ОСОБА_1), ОСОБА_5 (внучка ОСОБА_1), ОСОБА_6 (донька ОСОБА_1), ОСОБА_7 (внучка ОСОБА_1), ОСОБА_2 (тітка ОСОБА_1), що підтверджується Довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 1540 від 15.11.2018 р., виданою Виконавчим комітетом Брюховицької селищної ради.

Незважаючи на те, що ОСОБА_2 зареєстрована в цій квартирі, вона там майже ніколи фактично не проживала, а після виїзду в Казахстан до родичів взагалі втратила будь який фактичний та правовий зв'язок із сім'єю, яка є власником цього будинку, та відповідно і з цим будинком.

В цьому житловому будинку відповідач фактично не проживає з власної ініціативи, без поважних причин. В житловий будинок в АДРЕСА_1, не з'являється взагалі, за комунальні послуги не оплачує, не приймає жодної участі в утриманні цієї квартири.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Юридичний факт не проживання ОСОБА_2 в житловій квартирі в АДРЕСА_1, більше ніж один рік, підтверджується наступними належними та допустимими письмовими доказами: актами Брюховицької селищної ради №234 від 10 лютого 2017 року, №152 від 05 лютого 2016 року, № 1641 від 21 листопада 2018 року, №1744 від 05 грудня 2018 року.

Зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 порушує права ОСОБА_1, оскільки відсутні будь-які домовленості щодо можливості його проживання у їх помешканні, реєстрація місця проживання відповідачки перешкоджає можливості користуватися і розпоряджатися квартирою, крім цього це також впливає на розмір комунальних платежів.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 89, 223, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.319, 383, 391 ЦК України, -

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, адреса проживання: невідома, такою, що втратила право на користування житловим приміщення, а саме, будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, адреса проживання: невідома, на користь ОСОБА_1, адреса проживання: АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом тридцять днів з дня проголошення рішення.

Суддя Г. Б. Білінська