Постанова

Іменем України

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 348/370/17

провадження № 61-27564св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області у складі судді Вінтоняк М. Б. від 28 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі колегії суддів: Малєєва А. Ю., Матківського Р. Й., Фединяка В. Д., від 10 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - Надвірнянське ОУ ПФУ Івано-Франківської області) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Надвірнянському ОУ ПФУ Івано-Франківської області як одержувач пенсії за віком.

05 жовтня 2010 року ОСОБА_1 вперше звернулася із заявою до позивача про призначення пенсії за віком та надала необхідний пакет документів. На підставі поданих документів ОСОБА_1 призначено пенсію за віком як державному службовцю.

З 01 квітня 2015 року відповідно до Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VIII«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та Закону України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» призначені пенсії з 01 квітня до 31 грудня 2015 року та з 01 січня до 31 грудня 2016 року особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених, у тому числі Законом України «Про державну службу», не виплачуються.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 працювала в Добротівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області та виконувала роботу по веденню бухгалтерського обліку, вона не мала права на отримання пенсії.

За період з 01 квітня 2015 року по 31 липня 2015 року відповідач отримувала пенсію за віком, яку не мала права отримувати, у зв`язку з чим виникла переплата у розмірі 14 500,80 грн, яку у добровільному порядку остання відмовляється повертати.

З урахуванням зазначеного, Надвірнянське ОУ ПФУ Івано-Франківської області просило стягнути з відповідача на користь позивача переплату пенсії у розмірі 14 500,80 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2017 року у задоволенні позову Надвірнянського ОУ ПФУ Івано-Франківської області відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довів факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів у розмірі 14 500,80 грн, які є пенсійною виплатою, а тому зазначена сума поверненню не підлягає.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 21 вересня 2017 року апеляційну скаргу Надвірнянського ОУ ПФУ Івано-Франківської області відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції, правильно застосовуючи норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову Надвірнянського ОУ ПФУ Івано-Франківської області, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження того, що пенсія у розмірі 14 500,80 грн виплачена відповідачу внаслідок будь-яких зловживань з його боку або свідомого подання позивачу недостовірних даних під час нарахування та виплати пенсії.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року Надвірнянське ОУ ПФУ Івано-Франківської області подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга Надвірнянського ОУ ПФУ Івано-Франківської області мотивована тим, що суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, не врахували, що відповідач не мала права на отримання пенсії за віком як державний службовець, оскільки у період з 01 квітня 2015 року по 31 липня 2015 року працювала в Добротівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, а тому сума пенсії, яка виплачена відповідачу надміру, підлягає стягненню з неї.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 11 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачу Кривцовій Г. В.

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, перебуває на обліку Надвірнянського ОУ ПФУ Івано-Франківської області та 15 листопада 2010 року їй призначено пенсію за віком як державному службовцю.

ОСОБА_1 на підставі цивільно-правового договору від 01 квітня 2014 року та контракту від 01 квітня 2014 року виконувала роботу головного бухгалтера в Добротівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, які укладені строком дії з 01 квітня 2014 року по 01 грудня 2015 року.

Надвірнянським ОУ ПФУ Івано-Франківської області відповідно до пенсійної справи ОСОБА_1 за період з 01 квітня по 31 липня 2015 року нарахована переплата зайво виплаченої пенсії на загальну суму 14 500,80 грн.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2016 року у адміністративній справі № 348/825/16-а позов ОСОБА_1 до Надвірнянського ОУ ПФУ Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Надвірнянського ОУ ПФУ Івано-Франківської області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з включення до розрахунку пенсії інших виплат (сум матеріальної допомоги та на соціально-побутові потреби, індексації заробітної плати та компенсації за невикористані відпустки), з яких утримували і перераховували внески в Пенсійний фонд України. Зобов`язано Надвірнянське ОУ ПФУ Івано-Франківської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з включенням до розрахунку пенсії інших виплат (сум матеріальної допомоги та на соціально-побутові потреби, індексації заробітної плати та компенсації за невикористані відпустки) згідно зі статтею 37 Закону України «Про державну службу» починаючи з 15 жовтня 2015 року, а також виплатити недоплачені суми пенсії та виплачувати пенсію в подальшому згідно з проведеним перерахунком до виникнення обставин, з якими закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин. У решті позову відмовлено.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно з частиною першою статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

З 01 квітня 2015 року відповідно до Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VIII«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та Закону України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» призначені пенсії з 01 квітня до 31 грудня 2015 року та з 01 січня до 31 грудня 2016 року особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених, у тому числі Законом України «Про державну службу», не виплачуються.

Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути стягнуті відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання ним недостовірних даних. Законодавцем передбачені лише два виключення із цього правила: якщо виплата відповідних грошових сум сталася внаслідок рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; у разі недобросовісності зі сторони набувача.

Правильність розрахунків, за якими проведено виплати, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових сум.

Аналогічні за своїм змістом висновки про застосування статті 1215 ЦК України зроблені в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13, постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14, підстав відступити від яких Велика Палата у постанові від 16 січня 2019 року у справі 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18) не встановила.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів в їх сукупності.

У справі, що переглядається, установлено, що відповідач надавала Добротівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області послуги з ведення бухгалтерського обліку не на постійній основі, а на підставі цивільно-правового договору, тому відсутні підстави вважати, що відповідач належала до посадової особи органу місцевого самоврядування.

Крім того, Надвірнянському ОУ ПФУ Івано-Франківської області було відомо про виконувану відповідачем роботу згідно з цивільно-правовою угодою, однак будь-яких заходів щодо припинення нарахування пенсії позивач не вчиняв.

За таких обставин, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України 2004 року), правильно застосувавши положення статті 1215 ЦК України, дійшли обґрунтованого висновку, що позивач не надав суду доказів того, що при нарахуванні й виплаті ОСОБА_1 пенсії було допущено рахункову помилку, або будь-які порушення чи зловживання з боку останньої, які призвели до виникнення переплати пенсії, що є його процесуальним обов`язком (статті 10, 60 ЦПК України 2004 року).

З огляду на це, безпідставними є доводи касаційної скарги про те, що позивач має право на повернення безпідставно сплаченої пенсії відповідачу.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: І. А. Воробйова Б. І. Гулько Г. В. Кривцова Р. А. Лідовець