ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.
за участі секретаря Черкас Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки та піклування Шевченківської районної у місті Дніпропетровську ради, прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 про позбавлення батьківських прав,-
В С Т А Н О В И Л А:
У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки та піклування Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради, прокурор Бабушкінського району про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду, ОСОБА_2 посилалася на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 червня 2003 року до 08 грудня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2017 року прізвище дитини змінено на « ОСОБА_4 ». Спільне життя з відповідачем не склалося, але вона усвідомлювала, що не вправі позбавляти батька можливості спілкуватися з дитиною та неодноразово робила спроби знайти з відповідачем спільну мову задля мирного вирішення питання про виховання та спілкування батька з сином. Однак, після розірвання шлюбу відповідач не виявляє батьківського піклування, не приймає участі у вихованні сина, не допомагає матеріально, не спілкується з дитиною. Син з моменту народження не отримав від батька жодного подарунка на день народження. Вона виховує дитину самостійно, створює сину належні умови, утримує його, купує йому одяг та інші речі, необхідні для нормального розвитку дитини, забезпечує його лікування. На підставі викладеного ОСОБА_2 просила суд позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2018 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Позбавлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 23 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2003 року по 08 грудня 2009 року (а.с.5, 7).
Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2017 року у справі № 200/15919/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування - Управління-служба у справах дітей Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради про зміну прізвища неповнолітньої дитини було задоволено позовні ОСОБА_2 . Змінено прізвище неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_4 » (а.с.141).
З характеристики учня КЗО «Гімназія № 3» Дніпровської міської ради ОСОБА_7 , довідки з Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» вбачається, що вихованням та лікуванням сина ОСОБА_8 займається мати. Батько школу та батьківські збори не відвідував (а.с.11, 12, 13).
З відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_8 . Стягнення аліментів розпочато з жовтня 2015 року, станом на 19 квітня 2018 року заборгованість відповідача за аліментами складає 34 616 грн. 99 коп. (а.с.202, 203).
Згідно висновку Шевченківської районної у м. Дніпрі ради як органу опіки та піклування від 13 грудня 2016 року, Шевченківська районна у м. Дніпрі рада вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_3 (а.с.114).
З витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22 жовтня 2016 року вбачається, що з 10 вересня 2015 року по 04 листопада 2015 року та з 09 серпня 2016 по 10 жовтня 2016 року відповідач ОСОБА_1 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується. Відповідач призваний під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015, та звільнений з військової служби в запас з 22 жовтня 2016 року. Всього календарна вислуга у Збройних Силах розрахована штабом частини, складає 01 рік 03 місяця 00 днів (а.с.107).
В матеріалах справи наявна копія листа від 30 січня 2016 року, якого ОСОБА_1 написав до органу опіки та піклування Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради з проханням допомогти матеріально утримувати дитину (а.с.50, 51).
Листом від 09 березня 2016 року заступник голови Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_1 , що зі слів матері дитини ОСОБА_2 , в суді розглядається її позов про стягнення аліментів, і заявнику необхідно отримати рішення суду та сплачувати аліменти згідно чинного законодавства (а.с.70).
В матеріалах справи наявні копії чеків ДД УДППЗ «Укрпошта», з яких вбачається, що на ім`я ОСОБА_2 буди здійснені грошові перекази: 13 грудня 2016 року 2000 грн., 13 січня 2017 року 800 грн., 30 березня 2017 року 500 грн., 25 березня 2017 року 500 грн., 26 квітня 2017 року 500 грн., 18 травня 2017 року 500 грн., 26 червня 2017 року 500 грн. (а.с.168-174).
Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, позивач ОСОБА_2 посилалася на те, що після розлучення сторін 08 грудня 2009 року відповідач не вживав дій, спрямованих на виховання та утримання свого сина ОСОБА_8 , ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечував її матеріально.
Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції посилався на їх законність та обґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.
Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Перелік підстав, з яких батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, передбачений ст.164 СК України, є вичерпним. Кожна з них має самостійний характер і підлягає окремому доказуванню.
В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2003 року по 08 грудня 2009 року (а.с.5, 7).
Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2017 року у справі № 200/15919/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування - Управління-служба у справах дітей Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради про зміну прізвища неповнолітньої дитини було задоволено позовні ОСОБА_2 . Змінено прізвище неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_4 » (а.с.141).
З характеристики учня КЗО «Гімназія № 3» Дніпровської міської ради ОСОБА_7 , довідки з Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» вбачається, що вихованням та лікуванням сина ОСОБА_8 займається мати. Батько школу та батьківські збори не відвідував (а.с.11, 12, 13).
З відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_8 . Стягнення аліментів розпочато з жовтня 2015 року, станом на 19 квітня 2018 року заборгованість відповідача за аліментами складає 34 616 грн. 99 коп. (а.с.202, 203).
Згідно висновку Шевченківської районної у м. Дніпрі ради як органу опіки та піклування від 13 грудня 2016 року, Шевченківська районна у м. Дніпрі рада вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_3 (а.с.114).
З витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22 жовтня 2016 року вбачається, що з 10 вересня 2015 року по 04 листопада 2015 року та з 09 серпня 2016 по 10 жовтня 2016 року відповідач ОСОБА_1 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується. Відповідач призваний під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015, та звільнений з військової служби в запас з 22 жовтня 2016 року. Всього календарна вислуга у Збройних Силах розрахована штабом частини, складає 01 рік 03 місяця 00 днів (а.с.107).
В матеріалах справи наявна копія листа від 30 січня 2016 року, якого ОСОБА_1 написав до органу опіки та піклування Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради з проханням допомогти матеріально утримувати дитину (а.с.50, 51).
В матеріалах справи наявні копії чеків ДД УДППЗ «Укрпошта», з яких вбачається, що на ім`я ОСОБА_2 буди здійснені грошові перекази: 13 грудня 2016 року 2000 грн., 13 січня 2017 року 800 грн., 30 березня 2017 року 500 грн., 25 березня 2017 року 500 грн., 26 квітня 2017 року 500 грн., 18 травня 2017 року 500 грн., 26 червня 2017 року 500 грн. (а.с.168-174).
Судом першої інстанції встановлено, що вказані грошові перекази на імя позивача здійснювалися відповідачем в рахунок сплати аліментів на утримання сина.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 заперечував проти позовних вимог про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина, зазначав, що позивач перешкоджала йому у спілкуванні з сином, що свідчить про наявність у нього бажання спілкуватися із сином, піклуватися про свого сина.
Слід зазначити, суду не було надано належних та допустимих доказів щодо винної поведінки відповідача ОСОБА_1 та свідомого нехтування ним своїх батьківських обов`язків, до батька дитини раніше не застосовувалися заходи попередження та впливу, що могло б бути підставою для позбавлення його батьківських прав.
Таким чином, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2018 року слід скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки та піклування Шевченківської районної у місті Дніпропетровську ради, прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 про позбавлення батьківських прав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки та піклування Шевченківської районної у місті Дніпропетровську ради, прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 про позбавлення батьківських прав скасувати.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки та піклування Шевченківської районної у місті Дніпропетровську ради, прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 про позбавлення батьківських прав відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді