Ухвала

07 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 359/3162/16-ц

провадження № 61-2456ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув касаційну скаргу Заступника прокурора Київської області на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, до Бориспільської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: ОСОБА_9, ОСОБА_10, про визнання недійсним розпорядження, державних актів на право власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Заступника прокурора Київської області на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ураховуючи, що повний текст оскаржуваної постанови складено 20 грудня

2018 року, останнім днем на її касаційне оскарження, з урахуванням вихідних днів, є 21 січня 2019 року. Касаційна скарга згідно відтиску поштового штемпелю та штрихкодового ідентифікатора на конверті подана 25 січня

2019 року.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що оскаржувану постанову представник прокуратури отримав лише 27 грудня 2018 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи, проте доказів наведеного суду не надано.

За змістом частини другої та четвертої статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків пов'язаних вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно суду касаційної інстанції надати докази на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду, зокрема, таким доказом може бути копія заяви щодо отримання оскаржуваної постанови, копія розписки, що підтверджувала б дату отримання, тощо.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі заявником зазначено про долучення до матеріалів касаційної скарги квитанції про сплату судового збору, проте, під час відкриття поштового конверту, у якому надійшла касаційна скарга, доказів сплати судового збору не виявлено, про що складено відповідний акт.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання позову) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати (1 378,00 грн).

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір», у редакції, що була чинною на момент подання позовної заяви, передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

При пред'явленні позову позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру (про визнання недійсним розпорядження та про визнання недійсними державних актів), а також вимогу майнового характеру (про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння).

За змістом пункту 2 частини першої статті 80 ЦПК України 2004 року ціна у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі

5 512,00 грн (2 756,00х200%) за дві вимоги немайнового характеру та судовий збір за майнову вимогу з урахуванням 1,5% відсотка від вартості земельних ділянок (помноженого на 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва/Печерський район, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Заступника прокурора Київської області на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 22 лютого 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик