Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне рішення)

Справа №:755/18584/18

Провадження №: 2/755/98/19

"30" січня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Міроненко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

у с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №394 від 11 березня 2016 року; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 4000 грн. щомісячно з урахуванням індексацій, до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 11 березня 2016 року сторони у справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка вказує, що протягом останнього року стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім'я припинила .своє існування. На протязі останнього часу сімейні стосунки між сторонами погіршились, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з подружжя має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. За твердженням позивача, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між сторонами постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає малолітня дитина, що тяжким чином впливає на її стан здоров'я, який проявляється у підвищеній тривожності та раптовій істериці. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти cyтнocті проблем, які виникають, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Це все негативно впливає на психоемоційний стан дитини. Подружні відносини між сторонами фактично припинилися з червня 2018 року, спільне господарство не ведеться, сторони мають окремий бюджет. Позивачка зазначає, що оскільки між нею та відповідачем відсутнє почуття любові та поваги вона вважаю, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. За твердженням позивача, усі намагання поновити нормальні сімейні відносини вичерпали себе, а тому позивачка вважає, що необхідно розірвати шлюб. На даний час, позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Також позивачка зазначає, що після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею, за місцем її фактичного проживання. Також позивачка зазначає, що за весь термів з моменту окремого проживання жодних коштів та іншої допомоги на утримання дитини від відповідача вона не отримувала. Відповідач ухиляється від утримання дитини, його виховання, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний розвиток. За таких умов позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини.

Ухвалою суду від 11.12.2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.01.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

До початку судового засідання представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також представник позивача вказує, що у разі неявки відповідача просить суд ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об'єктивно та всебічно з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.03.2016 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №394 (а.с. 16).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18).

Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов'язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим.

Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків і поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка наміру не має. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Стосовно вимог про стягнення аліментів, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 4000 грн. щомісячно з урахуванням індексацій, до досягнення дитиною повноліття.

Як слідує зі змісту свідоцтва про шлюб, відповідач перебуває у працездатному віці, отже має змогу працювати, отримувати дохід та надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. Будь-які данні про незадовільний стан здоров'я відповідача, наявність у нього інших утриманців, в матеріалах справи відсутні.

Будь-які інші обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів судом не встановлено.

За таких обставин, з метою дотримання вимог закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір аліментів є саме тим розміром, що має забезпечити належний матеріальний стан дитини для її розвитку та зростання.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Крім того, суд роз'яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 21, 24, 36, 51, 104, 105, 112, 114 181, 182, 184, 191, 192 СК України, ст.ст. 2, 76-81, 89, 141, 178, 247, 263-265, 275, 279, 280, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №394.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з 04.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення суми платежу в межах одного місяця підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 30.01.2019 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Дніпровським РВ ГУДМС України в м. Києві 15.04.2016 року);

Відповідач - ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_1, виданий Бородинським відділом міліції Кірєєвського РВВС Тульської області 31.03.2003 року (код підрозділу 713-010).

Суддя -