Постанова

Іменем України

09 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 569/6007/17

провадження № 61-6796 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Кривцової Г. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представники позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка»,

представник відповідача - Бортник Леся Вікторівна ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду у складі колегії суддів: Ковальчук Н. М., Бондаренко Н. В., Хилевича С. В. від 19 лютого 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) «Страхова компанія «Уніка», в якому просила стягнути з відповідача на її користь суму страхового відшкодування у розмірі 211 283,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 04 жовтня 2016 року

між нею та ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско» від 04 жовтня 2016 року автомобіля марки Mercedes Benz МL 350 АТ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов (шасі) № НОМЕР_2 , 2012 року випуску (далі по тексту - договір страхування).

10 січня 2017 року близько 09 год. 55 хв. на автодорозі Бармаки - Городище 1 + 450 м, керуючи транспортним засобом марки Mercedes Benz,

у порушення пункту 12.1, 1.5. Правил дорожнього руху, вона не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та здійснила наїзд на придорожнє дерево, внаслідок чого її автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 лютого 2017 року у справі №569/1009/17 її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Позивач зазначала, що відповідачем було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, у результаті якого було складено акт від 10 січня

2017 року №00213166 огляду транспортного засобу (дефектна відомість) та визначено вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу, яка становить 211 283,33 грн.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просила суд відшкодувати страхову суму у розмірі 211 283,33 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з

ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 211 283,33 грн та судовий збір у розмірі

2 112,83 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, виходячи з того, що відповідно до Умов страхування до договору страхування вона своєчасно повідомила відповідача та компетентні органи про факт настання страхового випадку. Дана обставина підтверджується заявою позивача та поясненнями про факт настання страхового випаду і виклик працівників поліції, що в подальшому потягнуло винесення протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції й визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, позивач подала відповідачу всі необхідні документи та вчинила всі необхідні дії для встановлення обставин настання страхового випадку, а при огляді транспортного засобу на місці вчинення дорожньо-транспортної пригоди будь-яких зауважень у представника відповідача чи працівників поліції не було, представником відповідача було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, у результаті якого було складено акт від 10 січня 2017 року №00213166 та визначено вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу, яка становить 211 283,33 грн.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Рівненського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року апеляційну скаргу ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» задоволено. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 жовтня

2018 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» судові витрати у сумі 3 169,25 грн.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції у порушення статті 264 ЦПК України належним чином не встановив обставин справи, надав неповну та неправильну оцінку умовам договору страхування, не взяв до уваги, що подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку є підставою для відмови у здійсненні страхових виплат.

Крім того, суд першої інстанції бере до уваги той доказ, що підтвердженням настання страхового випадку є протокол про адміністративне правопорушення, винесений працівниками поліції, а також постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 03 лютого 2017 року

у справі № 569/1009/17, проте, судом при розгляді справи не досліджувався характер заявлених пошкоджень автомобіля і природа їх виникнення, а тому постанова суду не є безспірним доказом отримання автомобілем позивачки тих пошкоджень, про які вона заявила і при наведених нею обставин, під час дорожньо-транспортної пригоди.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову Рівненського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року скасувати і залишити в силі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 жовтня

2018 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 12 квітня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження та відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 569/6007/17 з Рівненського міського суду Рівненської області.

У травні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції прийшов до помилкового висновку про відмову у позові, оскільки ухвалюючи судове рішення порушив частину шосту статті 61 ЦПК України.

Зазначає, що вона виконала усі умови договору страхування, повідомила відповідача про страховий випадок та надала усі необхідні документи для встановлення обставин настання страхового випадку.

Вказує, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норму матеріального права, а саме пункт 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У травні 2019 року ПрАТ «Страхова компанія «Уніка»подало до суду відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на законність та обґрунтованість постанови суду апеляційної інстанції, оскільки судом апеляційної інстанції вірно зазначено, що районним судом при розгляді справи не досліджувався характер заявлених пошкоджень автомобіля і природа їх виникнення, тому просить залишити вказане судове рішення суду апеляційної інстанції без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рі,шень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2016 року між ОСОБА_1 та

ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско» від 04 жовтня 2016 року автомобіля марки Mercedes Benz МL 350 АТ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов (шасі) № НОМЕР_2 , 2012 року випуску (далі по тексту - договір страхування).

10 січня 2017 року близько 09 год. 55 хв. ОСОБА_1 на автодорозі Бармаки - Городище 1 + 450 м, керуючи транспортним засобом марки Mercedes Benz, у порушення пункту 12.1, 1.5. Правил дорожнього руху, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та здійснила наїзд на придорожнє дерево, внаслідок чого її автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 лютого 2017 року у справі №569/1009/17 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

При укладенні договору страхування сторонами було погоджено усі його істотні умови, включаючи вичерпний перелік страхових ризиків, пакет документів, необхідних для прийняття рішення щодо того чи є подія страховим випадком, обсяг прав та обов`язків сторін, підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 990 ЦК Українистраховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 991 ЦК Українистраховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

Пунктом 3 частини першої статті 26 Закону України «Про страхування»у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

Відповідно до пункту 6.3.6. умов Договору страхувальник зобов`язаний при настанні страхового випадку виконувати дії, передбачені Договором, надавати повну інформацію про причини, обставини страхового випадку, для визначення обставин, наслідків страхового випадку та розміру заподіяних збитків.

Згідно з частиною третьою статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування повинен містити причини відмови у страховій виплаті.

Пунктом 11.1.3. умов Договору передбачено, що страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо страхувальник надав неправдиві відомості про факт настання страхового випадку.

Крім того, відповідно до пункту 4.1.3 страхове відшкодування не виплачується, якщо обсяг пошкоджень не відповідають причинам та обставинам страхового випадку, за яким проводиться врегулювання збитку.

Висновком експертного транспортно-трасологічного дослідження

від 26 січня 2017 року встановлено, що пояснення ОСОБА_1

про утворення всього механізму пошкоджень автомобіля

Mercedes Benz МL 350 АТ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , як наслідків наїзду на дерево у вказаному нею місці, в обсязі наданої слідової інформації, не підтверджується відповідністю характеру, форми, розмірів і розташування усіх слідів контакту на автомобілі, розташуванню об`єктів і слідовій обстановці на місці пригоди, що свідчить про технічну неспроможність заявленої версії у цілому.

Таким чином, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , апеляційний суд правильно встановив обставини справи, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції надав неповну та неправильну оцінку умовам договору страхування, не взяв до уваги, той факт, що страхувальник надала свідомо неправдиві відомості про факт настання страхового випадку та взяв до уваги той доказ, що підтвердженням настання страхового випадку є протокол про адміністративне правопорушення, винесений працівниками поліції, а також постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 03 лютого 2017 року у справі № 569/1009/17.

Суд апеляційної інстанції вірно зазначає, що при розгляді справи та ухваленні постанови Рівненського міського суду Рівненської області

від 03 лютого 2017 року не досліджувався характер заявлених пошкоджень автомобіля і природа їх виникнення, тому суд першої інстанції помилково стягнув страхове відшкодування.

Наведені в обґрунтування касаційної скарги доводи не можуть бути підставою для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова