ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/1881/18Головуючий у 1-й інстанції Цвинтарна Т.М.
Провадження № 22-ц/817/111/19 Доповідач - Щавурська Н.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Щавурська Н.Б.

суддів - Костів О. З., Сташків Б. І.,

з участю секретаря - Сович Н.А.

з участю сторін - представника заявника ОСОБА_1 - адвоката

ОСОБА_2, представників відповідача Копичинецької міської ради Гусятинського району - Чупрій М.О., Пацюрко Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 596/1881/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2018 року, постановлену суддею Цвинтарною Т.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що рішенням Копичинецької міської ради їй було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 7,1 га для обслуговування викупленого нею цілісного майнового комплексу (у складі будівель та споруд). При придбанні даного майнового комплексу розмір земельної ділянки, на якій він розміщений, визначений не був, тому вважає, що до неї згідно ч.1 ст.120 ЗУ України перейшло право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята будівлями та спорудами, що складають цей майновий комплекс та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2018 року позовну заяву повернуто позивачеві з підстав не усунення нею у встановлений судом строк недоліків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду, вважаючи таку незаконною, необґрунтованою, прийнятою в зв'язку з неправильним застосуванням норм процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що ч. 3 ст. 175 ЦПК України не передбачено, що позовна заява повинна містити відомості, зазначені судом в ухвалі від 01 листопада 2018 року, й відсутність яких було віднесено до недоліків.

Звертає увагу на те, що на виконання ухвали від 01 листопада 2018 року нею надіслано суду заяву з зазначенням обставин справи та обґрунтуванням позовних вимог, а також додатково звернуто увагу суду на відсутність підстав для залишення позовної заяви без руху.

На думку апелянта, сам по собі факт наявності оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування є доказом вчинення нею передбачених законодавством дій для захисту своїх прав та інтересів, а також, - доказом неможливості захисту порушеного права в інший спосіб, ніж судовий.

Що стосується не зазначення позивачем доказів, які визначають дійсну вартість спірного майна, то звертає увагу на те, що нею вживалися заходи для визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, і відповідно ціни позову, однак визначити таку оцінку станом на час пред'явлення позову неможливо в зв'язку з відсутністю відповідної технічної документації, що стверджується долученими до позовної заяви листом Копичинецької міської ради № 504 від 08 серпня 2018 року та листами відділу ГУ Держгеокадастру в Гусятинському районі № 415/104-18 від 14 серпня 2018 року та № 429/104-18 від 17 серпня 2018 року, й про неможливість визначення ціни позову на момент пред'явлення такого зазначалося у позовній заяві та відповідно заявлялося клопотання про призначення судової експертизи. Разом з тим, всупереч вимог ч. 2 ст. 176 ЦПК України суд не скористався передбаченим даною статтею закону обов'язком попереднього визначення розміру судового збору в зв'язку з неможливістю встановлення точної ціни позову на момент його пред'явлення та незгодою з тим розміром, що сплачений позивачем, а безпідставно зазначив вказану обставину, як недолік позовної заяви й з підстав його неусунення повернув позов позивачу.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представники відповідача Копичинецької міської ради Гусятинського району - Чупрій М.О., Пацюрко Г.А. відносно апеляційної скарги заперечили, вважаючи таку безпідставною, а оскаржувану ухвалу - постановленою відповідно до вимог закону й такою, що скасуванню не підлягає.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що вказані судом в ухвалі від 01 листопада 2018 року недоліки позивачем не усунуто.

З даним висновком колегія суддів погодитися не може з урахуванням таких міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Гусятинського районного суду з позовом до Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання права власності на земельну ділянку.

Ухвалою Гусятинського районного суду від 01 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав наявних у ній недоліків, а саме: не зазначення позивачем доказів на підтвердження факту оскарження рішення Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області № 1247 "Про розгляд заяви ОСОБА_1." від 19 вересня 2018 року, яким останній відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 7,1000 га для обслуговування викупленого цілісного майнового комплексу (у складі будівель та споруд), який знаходиться за адресою АДРЕСА_1; не конкретизації, в чому полягає порушення прав позивача зі сторони відповідача Копичинецької міської ради Гусятинського району; не зазначення доказів факту оспорення дій чи бездіяльності Копичинецької міської ради, відділу Держгеокадастру в Гусятинському районі з приводу ненадання позивачу інформації щодо нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, а також не зазначення доказів, які визначають дійсну вартість спірного нерухомого майна згідно ст. 176 ЦПК України (а.с. 35).

15 листопада 2018 року на виконання вищевказаної ухвали ОСОБА_1 подано письмову заяву про усунення недоліків, в якій зазначено, що рішення Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області № 1247 "Про розгляд заяви ОСОБА_1." від 19 вересня 2018 року нею не оскаржувалося, як і не оскаржувалися дії та бездіяльність Копичинецької міської ради та відділу Держгеокадастру в Гусятинському районі з приводу ненадання ОСОБА_1 інформації щодо нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, тому докази на підтвердження факту такого оскарження не можуть бути надані. Також, у заяві позивач вказала, що визначити вартість спірної земельної ділянки на даний час неможливо в зв'язку з відсутністю відповідної технічної документації (а.с. 37-38).

Ухвалою Гусятинського районного суду від 19 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 з підстав неусунення позивачем недоліків, зазначених судом в ухвалі від 01.11.2018 року, повернуто позивачу (а.с. 40).

У відповідності до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно вимог ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Вказуючи в ухвалі від 01.11.2018 року недоліками позовної заяви не зазначення позивачем доказів на підтвердження факту оскарження рішення Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області № 1247 "Про розгляд заяви ОСОБА_1." від 19 вересня 2018 року та не зазначення доказів факту оспорення дій чи бездіяльності Копичинецької міської ради, відділу Держгеокадастру в Гусятинському районі з приводу ненадання позивачу інформації щодо нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, суд першої інстанції не врахував змісту заявлених позивачем вимог, які не містили відповідних обставин, а зокрема, що такі факти мали місце й не звернув уваги на подану позивачем заяву від 15.11.2018 року, в якій додатково констатовано, що ні вищевказане рішення, ні дії чи бездіяльність Копичинецької міської ради, ні відділу Держгеокадастру в Гусятинському, в тому числі, з приводу ненадання інформації щодо нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки нею не оскаржувалися, тому докази на підтвердження факту такого оскарження не можуть бути надані.

Крім цього, зобов'язуючи ухвалою від 01.11.2018 року позивача конкретизувати, в чому полягає порушення її прав зі сторони відповідача, Гусятинський районний суд не врахував у повному обсязі вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України, яка не передбачає відповідної вимоги, що ставиться до позовної заяви.

Також, зобов'язуючи ухвалою своєю ухвалою від 01.11.2018 року ОСОБА_1 зазначити докази, які визначають дійсну вартість спірного нерухомого майна, суд першої інстанції не врахував положень ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якою обов'язок попередньо визначити розмір судового збору, що підлягає сплаті позивачем, за умови неможливості встановлення точної ціни позову на момент пред'явлення такого , покладено на суд.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновки суду з приводу наявності в позовній заяві ОСОБА_6 будь-яких недоліків, не відповідають обставинам справи, ухвала Гусятинського районного суду від 01 листопада 2018 року про залишення позову без руху є помилковою, а ухвала від 19 листопада 2018 року про повернення позовної заяви позивачу в зв'язку з не усуненням недоліків не може вважатися законною.

У зв'язку з цим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про наявність передбачених законом підстав для скасування оскаржуваної нею ухвали є такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню в справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 35 ч. 1; 259 ч. ч. 1, 2, 6, 8; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. п. 3, 4; 381 ч. ч. 1, 3; 382 ч. ч. 1, 2; 384 ч. 1; 389 ч. 1 п. 2; 390 ч. 1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2018 року - скасувати, а справу направити до Гусятинського районного суду для продовження розгляду.

Судові витрати покласти на сторони, в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції в особі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 16 січня 2019 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи