ТЕПЛОДАРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================
Справа № 516/186/19
Провадження № 2-о/516/26/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2019 р. Теплодарський міський суд Одеської області у складі:

головуючої, судді - Мисливої Л.М.,

при секретарі Мельник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теплодарі Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Біляївський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , 1954 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Сєдове Новоазовського району Донецької області; заяву розглянути невідкладно. Свої вимоги заявник мотивує тим, що ОСОБА_2 є її батьком та помер у зазначеному населеному пункті, який є тимчасово окупованою територією України. При зверненні до заінтересованої особи у справі за отриманням свідоцтва про смерть батька, отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті, в зв`язку з чим просить задовольнити заяву. Також зазначає, що встановлення даного факту їй необхідно для проведення державної реєстрації смерті померлої особи.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, від якої до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності з підтвердженням заявлених нею вимог.

Заінтересована особа Біляївський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з`явилась, яка була повідомлена належним чином про місце та час розгляду справи, надавши до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, проти заяви не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розгляд справи проводиться за ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-19 від 03.10.2017р.

Як встановлено в судовому засіданні, прізвище, ім`я та по батькові заявника є ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Прип`ять Чорнобильського району Київської області (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Теплодарським МВ УМВС України в Одеській області 05.04.2005р.).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 27.02.2005р. Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зі свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_3 , виданого 19.01.1979р. Прип`ятською селищною радою Київської області, вбачається, що її батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в АДРЕСА_1 , про що свідчить Лікарське свідоцтво про смерть №39, видане 21.03.2019р. Новоазовським районним центром первинної медико-санітарної допомоги.

З копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 01.03.2016п. Володарським РС ГУДМС України в Донецькій області на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вбачається, що місцем народження останнього є м. Макіївка Донецької області, місце реєстрації зазначено: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з повідомлення Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, адресованого Волковій О.І. на її заяву щодо проведення реєстрації смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт. Сєдове Новоазовського району Донецької області, провести державну реєстрацію смерті не є можливим, оскільки заявником не надано відповідних документів, які є підставою для проведення державної реєстрації смерті, а надані документи не є підставою для державної реєстрації смерті.

Для того, щоб зареєструвати факт смерті батька заявниці, їй необхідно встановити вказаний факт, що має юридичне значення.

Згідно ст.ст. 1, 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. На тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

За частинами 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

У відповідності до ч.1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території (ч.1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015р., визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За приписами ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Таким чином, враховуючи те, що територія смт. Сєдове Новоазовського району Донецької області на підставі вищевказаної постанови Верховної Ради України №254-VIII від 17.03.2015р. визнана тимчасово окупованою, а зокрема документи, в даному випадку, Лікарське свідоцтво про смерть №39, видане 21.03.2019р. Новоазовським районним центром первинної медико-санітарної допомоги, не створює правових наслідків, оскільки не відповідає вимогам документу встановленої форми про смерть, тому унеможливлює здійснення державної реєстрації смерті, суд вважає за можливе встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Макіївка Донецької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт. Сєдове Новоазовського району Донецької області, оскільки вимоги заявника основані на законі та підтверджуються вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII від 15.04.2014р., ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VI від 01.07.2010р., Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015р., ст.ст. 10, 12, 13, 18, 223, 244, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293, 294, 315, 317, 319, 354, 430 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Біляївський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Макіївка Донецької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт. Сєдове Новоазовського району Донецької області, Україна.

Рішення у справі про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя