КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/7315/2019
справа №376/2364/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , поданою представником ОСОБА_5, на рішення Сквирського районного суду Київської області, ухвалене під головуванням судді Коваленка О.М. 14 січня 2019 року,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріховецьке" до ОСОБА_4 , Товариства з додатковою відповідальністю "Шамраївський цукровий завод", Державного реєстратора Київської обласної філії Комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області "Центр реєстрації" Мамонтова Костянтина Сергійовича про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації,-

встановив:

В жовтні 2018 року ТОВ "Оріховецьке" звернулось до суду з позовом, уточненим в частині порядку розподілу судових витрат, та просило ухвалити рішення, яким:

- визнати недійсним договір оренди землі від 20 серпня 2018 року, укладений між ОСОБА_4 та ТДВ "Шамраївський цукровий завод", зареєстрований 21 серпня 2018 року державним реєстратором Мамонтовим К.С.;

- скасувати державну реєстрацію речового права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_4 та ТДВ "Шамраївський цукровий завод" від 20 серпня 2018 року щодо земельної ділянки площею 3,4965 га, кадастровий номер :02:001:0008.

Вимоги обґрунтовує тим, що 21 листопада 2014 року між ТОВ "Оріховецьке" та ОСОБА_4 укладено Договір оренди землі щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0008 строком на 10 років. Договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03 грудня 2014 року.

20 серпня 2018 року ОСОБА_4 уклала з ТДВ "Шамраївський цукровий завод" Договір оренди землі щодо цієї ж земельної ділянки.

Зазначає, що ОСОБА_4 в порушення умов договору та Закону України "Про оренду землі" в односторонньому порядку за відсутності підстав 17 серпня 2018 року розірвала договір, інформація про що 21 серпня 2018 року внесена до реєстру.

Вказує, що ТДВ "Шамраївський цукровий завод" достовірно було відомо про наявність договірних відносин між ОСОБА_4 та ТОВ "Оріховецьке".

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 14 січня 2019 року позовні вимоги задоволено, вирішено:

- визнати недійсним договір оренди землі від 20 серпня 2018 року, укладений між ОСОБА_4 та ТДВ "Шамраївський цукровий завод", зареєстрований 21 серпня 2018 року державним реєстратором Мамонтовим К.С.;

- скасувати державну реєстрацію речового права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_4 та ТДВ "Шамраївський цукровий завод" від 20 серпня 2018 року щодо земельної ділянки площею 3,4965 га, кадастровий номер :02:001:0008;

- стягнути з ОСОБА_4 , ТДВ "Шамраївський цукровий завод", Державного реєстратора Київської обласної філії КП Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області "Центр реєстрації" Мамонтова К.С. по 1508 грн. судових витрат.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилається на те, що при подачі позову не надано доказів понесених судових витрат; не зазначено про наявність у позивача або в інших осіб оригіналів доказів або електронних доказів; відсутні відомості про вжиття заходів забезпечення позову або доказів до подання позовної заяви; не зазначено ціни позову; не додано необхідної кількості позовних заяв для учасників справи; не надано клопотання про витребування доказу, про який зазначалось, що буде порушуватись питання про його витребування. У зв`язку із цим вказує, що судом вирішено питання про визнання недійсним договору, який в матеріалах справи відсутній і судом не досліджувався.

Зазначає, що Договір оренди землі від 21 листопада 2014 року ОСОБА_4 не підписувала.

Також вказує на наявність у справі інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №137617540 від 13 вересня 2018 року, згідно із яким Договір оренди землі від 21 листопада 2014 року припинений.

Посилається на відсутність в матеріалах справи доказів про сплату позивачем орендної плати, відтак ставить під сумнів висновки суду про належне виконання орендарем своїх зобов`язань.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на її необ`єктивність, надуманість та такою, що викладена із спотворенням фактів. Зазначає, що договір укладено безпосередньо ОСОБА_4 , позивач регулярно вносив орендну плату, а вимоги позову відповідають порушеному праву.

В судовому засіданні представник позивача Паніматченко Л.Д. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Скаржник ОСОБА_4 . подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій одночасно зазначила про визнання в повному обсязі позовних вимог ТОВ "Оріховецьке".

Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 3,4965 га з кадастровим номером :02:001:0008, що розташована у межах Оріховецької сільської ради Сквирського району Київської області, що підтверджується даними Свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

21 листопада 2014 року між ОСОБА_4 та ТОВ "Оріховецьке" укладено Договір оренди землі, об`єктом якої є зазначена вище земельна ділянка.

Згідно із пунктом 6 цей договір укладено строком на 10 років з урахуванням періоду ротації основної сівозміни.

Пунктом 7 договору передбачено, що орендна плата вноситься у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2650 грн. і виплачується Орендодавцю сільськогосподарською продукцією або в грошовій формі.

Пунктом 32 договору визначено, що його дія припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; ліквідації юридичної особи - орендаря; придбання Орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних проблем або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; договір припиняється також і інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 33 договору визначено також, що його дія припиняється шляхом розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших причин, передбачених законом.

Згідно із пунктом 34 договору його розірвання в односторонньому порядку забороняється.

Згідно даних інформаційної довідки №137617540 від 13 вересня 2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 20 серпня 2018 року державний реєстратор Мамонтов К.С. Київської обласної філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області "Центр реєстрації" прийняв документи для державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 3,4965 га, яка належить ОСОБА_4 за ТДВ "Шамраївський цукровий завод" на підставі договору оренди землі б/н від 20 серпня 2018 року та 21 серпня 2018 року прийняв рішення, яким зареєстрував за ТДВ "Шамраївський цукровий завод" право оренди на вищевказану земельну ділянку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачкою ОСОБА_4 було передано в оренду іншого орендаря ту саму земельну ділянку, яка перебуває в користуванні позивача на підставі раніше укладеного договору оренди, строк дії якого не закінчився та договір є чинним. Суд вказав, що в порушення частини 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" під час проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку за ТДВ "Шамраївський цукровий завод" державний реєстратор Мамонтов К.С. залишив поза увагою існуючі суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на земельну ділянку, а саме: наявність зареєстрованого права оренди ТОВ "Оріховецьке", що існувала на дату державної реєстрації, і не прийняв рішення про відмову у державній реєстрації всупереч пункту 5 частини 1 статті 24 цього Закону. Окрім того, суд відповідно до вимог статті 152 ЗК України та статей 203, 215 ЦК України визнав оспорюваний договір оренди земельної ділянки недійсним, мотивуючи порушенням законодавства при його укладенні, зокрема той факт, що земельна ділянка перебувала в оренді іншого орендаря.

З такими висновками суд апеляційної інстанції погоджується.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до вимог статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Положеннями частини 1 статті 27 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Згідно з вимогами частин 2, 3 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання угоди недійсною.

Відповідно до вимог статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із статтею 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

В силу положень частин 1, 2 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішення суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Частини 3, 4 статті 31 Закону України "Про оренду землі" містять аналогічні приписи.

З наведеного убачається, що ані умови Договору оренди, ані положення чинного законодавства не передбачають можливості розірвання договору оренди землі на підставі одностороннього повідомлення про таке розірвання, якщо установлені певні умови для виникнення на це права, які потребують встановлення та доказування належними та допустимими доказами.

Пунктом 1, 2 частини 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що під час державної реєстрації державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Судом першої інстанції правильно встановлено правовідносини сторін, вірно застосовано норма матеріального права та зроблено правильний висновок про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про окремі недоліки про подачі позову відхиляються колегією суддів, оскільки таке само по собі не спростовує висновок суду про доведеність позовних вимог та є підставою для скасування законного і обгрунтованого рішення.

Посилання апеляційної скарги на ту обставину, що в матеріалах справи відсутній примірник оспорюваного договору, відхиляється колегією суддів, оскільки факт укладення такого договору учасниками справи не спростовувався та підтверджується наявними у справі доказами.

Статтею 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Частиною 5 статті 12 цього Закону визначено, що відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Обставина, яка має бути встановлена судом при розгляді цієї справи - це факт укладення договору, дата його укладення, дата його державної реєстрації, сторони, предмет та об`єкт.

Такі дані в повному обсязі містить інформаційна довідка №137617540 від 13 вересня 2018 року.

Таким чином, сама по собі обставина, що судом вирішено справу без дослідження оспорюваного договору не є підставою уважати вимоги недоведеними, а рішення таким, що не ґрунтується на необхідних доказах.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ОСОБА_4 Договір оренди землі від 21 листопада 2014 року ОСОБА_4 не підписувала, відхиляються колегією суддів, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.

Посилання скаржника на відсутність в матеріалах справи доказів про сплату позивачем орендної плати та наявність сумніву про належне виконання орендарем своїх зобов`язань, відхиляються колегією суддів, оскільки факт сплати орендної плати підтверджено даними відомостей на виплату грошей. Окрім того, за умовами договору оренду неналежне виконання зобов`язань однієї із сторін обов`язків за договором може бути підставою для розірвання цього договору за рішенням суду, проте таких вимог не заявлено.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , подану представником ОСОБА_5 , залишити без задоволення, а рішення Сквирського районного суду Київської області від 14 січня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова