Справа № 464/7791/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Рудаков І.П.
Провадження № 22-ц/811/2210/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 14 травня 2013 року. У шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_5.

Спільне життя з відповідачкою не склалося, остання в червні 2014 року пішла від нього з дитиною, а згідно рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 червня 2015 року шлюб між ними було розірвано.

З червня 2014 року відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Згідно рішення Сихівського районного суду м. Львова від 04 грудня 2014 року зобов»язано ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною.

У зв»язку з невиконанням судового рішення, слідчим відділом Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області 24 липня 2015 року внесені відомості до ЄРДР за ч.1 ст.382 КК України про невиконання ОСОБА_2 рішення Сихівського районного суду м. Львова від 04 грудня 2014 року.

Відповідачка продовжує чинити перешкоди у спілкуванню з дитиною, у зв»язку з чим він понад два роки змушений звертатися в різні інстанції за захистом свої прав.

З урахуванням зазначених обставин ОСОБА_4 на підставі ст.ст.23,1167 ЦК України просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 100 000 гривень моральної шкоди.

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 50 000 /п'ятдесят тисяч/ гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 1000,00 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а за своєю суттю та змістом порушує основоположний принцип справедливості та верховенства права.

В її діях відсутні умови за яких моральна шкода може бути стягнута на підставі ст.1167 ЦК України, а саме не доведено: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; наявність причинного зв»язку між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов»язковою умовою відповідальності; наявність вини заподіювача шкоди.

Зокрема, акт державного виконавця, яким зафіксовано невиконання нею рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 грудня 2014 року, складений в середу 13 травня 2015 року.

Другий Акт державного виконавця, яким зафіксовано невиконання нею рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 грудня 2014 року складений також в середу 22 липня 2015 року

У той же час, згідно розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №284 від 25 липня 2014 року ОСОБА_4 встановлено час зустрічей з дитиною -ОСОБА_5 в присутності матері: субота, неділя - з 14 год. до 17 год; вівторок, четвер - з 11 год. до 13 год.

Таким чином, вона не порушувала розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №284 від 25 липня 2014 року, яким ОСОБА_4 встановлено час зустрічей з дитиною.

Суд на власний розсуд та суб»єктивно оцінив твердження викладені у висновку експерта №01/к від 19 квітня 2017 року .

Суд не врахував, що позивач з 2016 року взагалі не цікавиться дитиною, жодного разу не навідував її, що додатково підтверджує про надуманість позову.

Просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю та стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги.

В судове засідання ОСОБА_4 не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

17 січня 2019 року до апеляційного суду поступило клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 про відкладення розгляду справи у зв«язку із зайнятістю у зборах адвокатів щодо обрання делегатів на Звітну конференцію адвокатів Львівської області.

Колегією суддів відхилено зазначене клопотання як необґрунтоване, оскільки не додано підтверджуючих документів про зайнятість адвоката 17 січня 2019 року саме на 14 год. 30 хв.

Крім того, існувала можливість повідомити суд апеляційної інстанції про можливість розгляду справи на більш пізній час, того ж дня (до закінчення роботи колегії).

Відкладення розгляду справи з урахуванням раніше призначених справ (до квітня-травня 2019 року) призведе до порушення розумних строків її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що наявний причинно-наслідковий зв»язок між порушеннями щодо виховання дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, тобто ОСОБА_4, які тривають понад чотири роки та діями особи, яка створює ці порушення - ОСОБА_2

З урахуванням наявного у справі висновку судово-психологічної експертизи №01/к від 19 квітня 2018 року суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 50 000 гривень моральної шкоди.

З таким висновком суду погодитися не можна виходячи із наступних підстав.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного Кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 23 цього Кодексу моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв'язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом та матеріалами справи установлено, що позивач ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 з 14 травня 2013 року. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася донька ОСОБА_5.

Спільне життя у сторін не склалося.

Після народження дитини з середини червня 2014 року ОСОБА_2 через постійні стреси та скандали, задля власної безпеки та здоров»я дитини змушена була покинути квартиру у якій проживала з ОСОБА_4 і з того часу проживає з батьками за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №284 від 25 липня 2014 року встановлено час зустрічей ОСОБА_4 з донькою ОСОБА_5 в присутності матері, зокрема: субота, неділя - з 14 год. до 17 год; вівторок, четвер - з 11 год. до 13 год.(а.с.10).

За рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 15 червня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 04 грудня 2014 року зобов «язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_4 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Актом державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Дутка І.В. від 13 травня 2015 року (середа) зафіксовано невиконання ОСОБА_2 рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 грудня 2014 року (а.с.62)

Актом державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Дутка І.В. від 26 травня 2015 року (вівторок) зафіксовано невиконання ОСОБА_2 рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 грудня 2014 року.

Однак в даному акті не зазначено, що державним виконавцем здійснено вихід до квартири у якій проживає ОСОБА_2 з дитиною саме у період з 11 до 13 години, (як зазначено у розпорядженні Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №284 від 25 липня 2014 року), і що саме в цей час відповідачка чинила перешкоди у спілкуванні батька з дитиною (а.с.63).

Актом державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Дутка І.В. від 22 липня 2015 року (середа) зафіксовано невиконання ОСОБА_2 рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 грудня 2014 року (а.с.64).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтвердила, що позивач жодного разу не приходив для спілкування з дитиною у час, який визначений у розпорядженні Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №284 від 25 липня 2014 року, зокрема: субота, неділя - з 14 год. до 17 год; вівторок, четвер - з 11 год. до 13 год., а з 2016 року припинив будь-яке спілкування з нею та дитиною

Отже, обґрунтованих доказів того, що ОСОБА_2 чинить перешкоди ОСОБА_4 у спілкуванні з дитиною матеріали справи не містять.

При встановлених обставинах, колегія дійшла висновку про відсутність умов для відшкодування моральної шкоди. Зокрема не доведено: неправомірність поведінки ОСОБА_2, наявності шкоди, наявності причинного зв»язку між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов»язковою умовою відповідальності, наявністю вини заподіювача шкоди.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції суб»єктивно оцінив твердження викладені у висновку експерта №01/к від 19 квітня 2017 року .

Вказані у висновку експерта психічні розлади позивача не можуть мати відношення до дій відповідача, оскільки такі виникли ще до одруження з ОСОБА_2

У висновку експерта не дано стверджувальну відповідь ким саме спричинена моральна шкода позивачу.

Твердження ОСОБА_4 про спричинення йому моральної шкоди є суб»єктивними і такими, що ґрунтуються на особистій неприязні до своєї колишньої дружини.

Даних обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов помилкового висновку про задоволення позову ОСОБА_4

З урахуванням вищезазначеного, апеляційна скарга підлягає до задоволення, рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст., 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1500 гривень судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2019 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.