ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1379/19 Справа № 210/888/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р.Є. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання періодів роботи такими, що дають право на зарахування до пільгового пенсійного стажу за списком №2, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання періодів роботи такими, що дають право на зарахування до пільгового пенсійного стажу за списком №2.

Вказувала, що працювала в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 17 листопада 2003 року по 25 вересня 2015 року. 25 вересня 2015 року їй видано довідку для підтвердження наявності трудового стажу для визначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідного запису в ній, з якої вбачається, що вона працювала повний робочий день в гірничому цеху шахтоуправління з підземного видобутку руди у виробництві гірничі роботи: з 10 квітня 2007 року по 08 лютого 2012 року на геологічних роботах; з 09 лютого 2012 року по 25 вересня 2015 року гірником на геологічних роботах в шахтоуправлінні з підземного видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту, що передбачено Списком №2 розділом 1, підрозділом 1а, позицією 1.1а-3б відповідно Спискам, затвердженим Кабінетом міністрів України від 16 січня 2003 року №36. Вважає, що такі відомості не відповідають дійсності, оскільки записами в трудовій книжці підтверджено період роботи з 17 листопада 2003 року по 09 квітня 2007 року (перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку), який не внесено до довідки, що порушує її права та суттєво знижує розмір пенсії, у зв'язку з чим вона звернулася до суду.

Посилаючись на вказані обставини, просила визнати період роботи з 17 листопада 2003 року по 09 квітня 2007 року в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в гірничому цеху гірником на геологічних роботах 2 розрядку таким, що дає право на зарахування до пільгового пенсійного стажу за Списком №2; зобов'язати відповідача надати їй для Пенсійного фонду України оформлену належним чином додаткову уточнюючу довідку про пільговий стаж за Списком №2 за зазначений період роботи.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що згідно записам в трудовій книзі позивача трудовий стаж, що передбачений списком №2 нараховує від 17 листопада 2003 року, а не з 10 квітня 2007 року як вказано в довідці; позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та згідно ст.181 КзпП України така відпустка зараховується як до загального так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 17 листопада 2003 року прийнята в гірничий цех гірничим на геологічних роботах 2 розряду Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» шахтоуправління з підземного видобутку руди.

Криворізький державний гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь» перетворено 08 квітня 2004 року на ВАТ «Криворізький металургійний комбінат «Криворіжсталь», яке перетворено 12 січня 2006 року на ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг», в свою чергу перетворене 14 червня 2007 року на ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» перетворено 26 квітня 2011 року на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

24 листопада 2010 року ОСОБА_1 переведена в гірничий цех гірничого департаменту гірничим на геологічних роботах 2 розряду (розпорядження №259 від 24 листопада 2010 року).

09 лютого 2012 року позивач переведена в шахтоуправління з підземного видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту гірничим на геологічних роботах 2 розряду геологічного відділу. Згодом 01 лютого 2014 року позивач переведена гірничим на геологічних роботах ШУ по підземному видобутку руди (на правах шахт) "Геологічний відділ" ділянки Служба головного інженера 2 розряду цього ж структурного підрозділу; 25 березня 2015 року звільнена за власним бажанням у зв'язку з доглядом за дитиною до досягнення нею 14-річного віку, що підтверджується записами в трудовій книжці /а.с.9,10/.

Після звільнення, 25 вересня 2015 року відповідачем позивачу видано довідку про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №1404, в якій зазначено, що позивач працювала повний робочий день в гірничому цеху шахтоуправління з підземного видобутку руди у виробництві гірничі роботи з 10 квітня 2007 року по 08 лютого 2012 року гірником на геологічних роботах, що передбачено Списком №2, розділом 1, підрозділом 1а, позицією 1.1а-3б відповідно Спискам, затвердженим Кабінетом міністрів України від 16 січня 2003 року №36; в шахтоуправлінні з підземного видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту: з 09 лютого 2012 року по 25 вересня 2015 року гірником на геологічних роботах, що передбачено Списком №2, розділом 1, позицією 1.1а-3б відповідно Спискам, затвердженим Кабінетом міністрів України від 16 січня 2003 року №36. У зв'язку зі зміною структури гірничого департаменту було утворено шахтоуправління з підземного видобутку руди(на правах шахт), дільниці гірничого цеху увійшли у склад шахтоуправління без зміни умов праці та характеру робіт. Підтверджено атестацією робочих місць: наказ №349 від 02 квітня 2010 року, наказ №347 від 30 березня 2015 року /а.с.11/.

В період роботи з 04 листопада 2004 року по 09 квітня 2007 року позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується розпорядженнями №376/л від 08 листопада 2004 року та №115/л від 06 квітня 2007 року /а.с.50,51/.

З інформаційної довідки гірничого департаменту шахтоуправління підземного видобутку руди в період з 04 листопада 2004 року по 22 листопада 2006 року вбачається, що робоче місце гірничого на геологічних роботах гірничого цеху було вакантне /а.с.44/.

Згідно довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 15 січня 2018 року на час перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку інших робітників на дану одинцю по професії гірничий на геологічних роботах на підприємстві не працевлаштовували /а.с.112/.

Вперше робоче місце - «гірничий на геологічних роботах» - атестовано 02 квітня 2010 року наказом по підприємству №349 за Списком №2 розділом 1, підрозділом 1а, позицією 1.1а-3б відповідно Спискам, затвердженим Кабінетом міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 /а.с.48,49/.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що період роботи позивача на підприємстві відповідача з 17 листопада 2003 року по 04 листопада 2004 року не підлягає зарахуванню до пільгового пенсійного стажу, оскільки на час проведення атестації 18 квітня 2005 року місце було вакантне та атестацію не проходило; на час виходу ОСОБА_1 у відпустку по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, її робоче місце не було атестовано, тому період з 05 листопада 2004 року по 09 квітня 2007 року не увійшов до пільгового пенсійного стажу за Списком №2; відповідачем зараховано позивачу пільговий стаж з 10 квітня 2007 року (з дня виходу на роботу після закінчення відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що передує даті наказу про атестацію робочого місця).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року за №383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до підпунктів 1,2 п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З матеріалів справи вбачається, що вперше робоче місце - «гірничий на геологічних роботах» - атестовано 02 квітня 2010 року, відсутні докази наявності шкідливих умов праці за час виконання роботи позивачем з 17 листопада 2003 року по 09 квітня 2007 року, оскільки фактично в період роботи з 04 листопада 2004 року по 09 квітня 2007 року позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною, а відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 36), розділ 1, підрозділ 1а, позиція 1.1а-3б, на який посилалась позивач як на підставу віднесення праці "гірника на геологічних роботах" до праці із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, не містить зазначення саме такої посади, натомість у вказаному пункті зазначено "гірники, зайняті на виробничих дільницях, а також на маркшейдерських і геологічних роботах з відбирання проб і доставляння вибухових матеріалів".

Посилання апеляційної скарги на те, що позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та згідно ст.181 КзпП України така відпустка зараховується як до загального так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами статті 181 КЗпП України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю. Час відпусток, зазначених у цій статті, до стажу роботи, що дає право на щорічну відпустку, не зараховується.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи, час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною трирічного віку.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що на час перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною її робоче місце не було атестовано, встановити умови і характер праці за робочим місцем "гірничого на геологічних роботах" за цей період не вбачається можливим.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки позивач належними та допустимими доказами у відповідності до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України не довела, що в зазначений період праця "гірничого на геологічних роботах" відбувалася в важких та шкідливих умовах.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 04 лютого 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.