Справа №489/3105/19
Провадження №2/489/1676/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань - Середою А.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання за ним право власності на Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його прабабка ОСОБА_4 , яка проживала разом з її бабусею ОСОБА_3 , яка також померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 є рідним сином ОСОБА_3 та його батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.03.2011 року, визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частки спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за правом представлення. На іншу частку - Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , його мати ОСОБА_7 в його інтересах звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а отже вважає, що фактично він є таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі позов підтримують в повному обсязі.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на прав спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 11.04.1994 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, свідченням чого є запис акту про смерть № 1430 від 21.03.2001 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , на момент смерті ОСОБА_4 , проживала разом з нею, а тому є такою, що фактично прийняла спадщину на Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, свідченням чого є запис акту про смерть № 3833 від 10.08.2001 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача та син ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , свідченням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 9 грудня 2010 року, що набрало законної сили 21 грудня 2010 року, встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , який є її сином, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , яка є донькою ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними дітьми ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

10 січня 2002 року ОСОБА_7 , яка діяла в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, ОСОБА_1 є таким, що у встановлений законодавством строк, звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.03.2011 року, визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правом представлення.

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 12/2002 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Однак при цьому судовим рішенням не було встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті її матері ОСОБА_4 . При винесенні рішення не враховувалась частка, яка належала ОСОБА_4 та фактично було змінено склад спадкового майна.

Тобто ОСОБА_2 та ОСОБА_1 повинні була успадкувати по ј частини спірної квартири після смерті їх бабусі ОСОБА_8 , тоді як рішенням суду встановлено право власності в порядку спадкування на Ѕ частину.

У зв`язку з чим, постановою державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори Авраменко С.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до довідки з комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 09.07.2019 року за вих. № 1867, станом на 28.12.2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 - Ѕ частка на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.03.20011 року та за ОСОБА_4 - Ѕ частка на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.04.1994 року, зареєстрованого в ММБТІ 19.08.1994 року.

Відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Судом визнається доведеною належність Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 померлій ОСОБА_3 , оскільки вона фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері, оскільки фактично проживала та була зареєстрована з нею на момент її смерті.

Фактично ОСОБА_3 на момент смерті належала ціла квартира АДРЕСА_1 (Ѕ частина на підставі свідоцтва від 11.05.1994 року та Ѕ в порядку спадкування після смерті її матері на яку вона не отримала свідоцтво). Після смерті ОСОБА_3 її онуки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повинні були успадкувати по Ѕ частині квартири. Оскільки за ОСОБА_2 визнано на підставі рішення від 09.03.2011 року, позивач також має право на спадкування Ѕ спірної квартири та не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса.

Враховуючи наявність судового рішення від 09.03.2011 року, яким фактично змінені частки у нерухомому майні, яке підлягало спадкуванню, позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку вирішити питання щодо спадщини.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «06» вересня 2019 року.