Ухвала

Іменем України

02 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 761/20415/14-ц

провадження № 61-3091ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 липня 2019 року у складі судді Мазурик О. Ф.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року відкрито провадження у зазначеній справі.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, 10 березня 2015 року ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: для сплати судового збору, а також подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням причин поновлення цього строку та наданням доказів на підтвердження їх поважності.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року на підставі частини третьої статті 297 ЦПК України, у редакції 2004 року, у зв`язку з тим, що заявник не усунув недоліки апеляційної скарги та не подав заяву про поновлення пропущеного процесуального строку.

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 вдруге подав апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини четвертої статті 297 ЦПК України, у редакції 2004 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2016 року залишено без змін ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року.

У січні 2016 року ОСОБА_1 втретє подав апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження з посиланням на пункт 3 частини четвертої статті 297 ЦПК України, у редакції 2004 року.

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 вчетверте подав апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини четвертої статті 297 ЦПК України, у редакції 2004 року

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року залишено без змін ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року.

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 вп`яте подав апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження з посиланням на пункт 3 частини четвертої статті 297 ЦПК України, у редакції 2004 року.

Постановою Верховного Суду від 12 квітня 2018 року залишено без змін ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року.

У квітні 2018 року ОСОБА_1 вшосте звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року про відкриття провадження.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 червня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження з посиланням на пункт 3 частини першої статті 358 ЦПК України.

У січні 2019 року ОСОБА_1 всьоме подав апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 липня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05 лютого 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження з посиланням на пункт 3 частини першої статті 358 ЦПК України.

У квітні 2019 року ОСОБА_1 знову звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року про відкриття провадження.

18 квітня 2019 року ухвалою Київського апеляційного суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

У червні 2019 року ОСОБА_1 вдев'яте подав апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 липня 2014 року.

Ухвалою від 03 липня 2019 року Апеляційний суд міста Києва, посилаючись на пункт 1 частини другої та частину третю статті 44 ЦПК України, визнав подання ОСОБА_1 апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року про відкриття провадження зловживанням процесуальними правами та повернуто ОСОБА_1 його апеляційну скаргу.

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 липня 2019 року, в якій просив скасувати вказане судове рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та направити справу для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано для усунення виявлених недоліків строк до 02 вересня 2019 року, але не більше десяти днів із дня вручення ухвали, зокрема запропоновано заявнику надати докази сплати судового збору у розмірі 384,20 грн.

У серпні 2019 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме квитанція про сплату судового збору у розмірі 384,20 грн.

Таким чином, недоліки касаційної скарги ОСОБА_1 усунуто.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п`ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо її незаконності та неправильності.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого скінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

За приписами частини 3 статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року, апеляційний суд правильно застосував положення частини третьої статті 44 ЦПК України та обґрунтовано виходив із того, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості, ОСОБА_1 неодноразово подаючи апеляційні скарги на ухвалу суду про відкриття провадження у справі, не був зацікавлений у розгляді справи, що свідчить про зловживання останнім своїми процесуальними правами, яке призводить до безпідставного затягування розгляду даної справи.

Доводи касаційної скарги про, те що будь-яких ухвал апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою заявника на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року немає, Верховний Суд відхиляє, з огляду на те, що вони спростовуються інформацією, яка наявна в Єдиному державному реєстрі судових рішень за номером справи 761/20415/14-ц.

Посилання у касаційній скарзі на те, що апеляційний суд обмежив право заявника на судовий захист, Верховний Суд вважає необґрунтованими, оскільки апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження у справі діяв відповідно до норм цивільного процесуального законодавства України, в межах наданих йому повноважень.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи правильність висновків апеляційного суду не спростовують.

Таким чином, оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, постановленим із дотриманням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 липня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:С. Ю. Мартєв Є. В. Петров В. М. Сімоненко