Єдиний унікальний номер 2-5591/2010 Номер провадження 22-ц/804/56/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Будулуци М.С.

суддів: Санікової О.С., Никифоряка Л.П.,

при секретарі Сергєєвої К.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Торговельна компанія «Енергія» до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди нерухомого майна та визнання права власності на майно, та за позовом Приватного підприємства «Компанія «Енерджи» до Приватного підприємства «Торговельна компанія «Енергія», ОСОБА_1 про визнання права власності на майно за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Будівельний Центр XXI Сторіччя» на заочне рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 26 серпня 2010 року (справа № 2-5591/2010, суддя першої інстанції Кучма В.В., судове рішення ухвалено в м. Сніжне Донецької області),-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 липня 2018 року заяву Приватного підприємства «Будівельний Центр XXI Сторіччя» (далі - ПП «Будівельний Центр XXI Сторіччя») про відновлення втраченого судового провадження задоволено частково. Відновлено частково втрачене судове провадження по цивільній справі №2-5591/2010 за позовом Приватного підприємства «Торговельна компанія «Енергія» до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди нерухомого майна та визнання права власності на майно, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, Приватного підприємства «Компанія «Енерджи» до Приватного підприємства «Торговельна компанія «Енергія», ОСОБА_1 про визнання права власності на майно, а саме: відновлено текст рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 26 серпня 2010 року та текст ухвали Сніжнянського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2010 року про виправлення описки в описовій, мотивувальній та резолютивній частинах рішення.

З заочним рішенням суду не погодилось Приватне підприємство «Будівельний Центр XXI Сторіччя» та 21 серпня 2018 року подало апеляційну скаргу, як особа, яка не брала участь у справі, та суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, в якій просило скасувати заочне рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 26 серпня 2010 року в частині визнання за ПП «Торговельна компанія «Енергія» права власності на нерухоме майно та за ПП «Компанія Енерджи» права власності на нерухоме майно в редакції ухвали Сніжнянського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2010 року, провадження у справі № 2-5591/2010 в частині позовних вимог ПП «Торговельна компанія «Енергія» про визнання права власності на нерухоме майно та позовних вимог ПП «Компанія Енерджи» про визнання права власності на нерухоме майно закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що позивач - ПП «Торговельна компанія «Енергія» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди та про визнання права власності на нерухоме майно, об`єднавши в одній позовній заяві декілька позовних вимог, які не були пов`язані між собою, не були однорідними та/або похідними, а порушення умов договору оренди нерухомого майна з боку ОСОБА_1 жодним чином не впливали на можливість виникнення права власності у позивача на новостворений об`єкт. Також зі змісту судового рішення не вбачається, що між позивачем та відповідачем виник реальний спір щодо визнання права власності на нерухомість, з чого можна зробити висновок, що позивачем штучно об`єднано непов`язані між собою позовні вимоги, а судом безпідставно відкрито провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_1 про визнання права власності на новостворений об`єкт нерухомого майна.

Апелянт зазначив, що згідно з ч.1 ст.114 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи), позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Виходячи зі змісту оскаржуваного судового рішення, вбачається, що позивач просив визнати право власності на нерухомість - «адміністративно складське приміщення з ваговою загальною площею 259,3 кв. м,естакаду, огорожу, під`їзди з/д шлях загальною площею52 кв. м, технологічну площадку загальною площею 2 000 кв. м, склад загальною площею 12,4 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Тому, позовна заява мала бути пред`явлена до Васильківського міськрайонного суду Київської області.

Не дивлячись на це, Сніжнянським міським судом Донецької області відкрито провадження у справі про визнання права власності на нерухоме майно з порушенням вимог виключної підсудності та розглянуто по суті.

Як на підставу позовних вимог, позивач посилався на договір від 16 березня 2009 року про спільну участь у будівництві, укладеного між ПП «Торговельна компанія «Енергія» та ПП «Компанія «Енерджи», за результатами виконання якого позивач набуває право власності на частину новостворених об`єктів нерухомості.

Надалі, третя особа з самостійними вимогами - ПП «Компанія «Енерджи» подало заяву про визнання права власності на нерухоме майно.

Однак, згідно зі ст. 15 ЦПК України (в редакції, що діяла з 03 серпня 2010 року), в порядку цивільного судочинства суди розглядали справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.12 ГПК України (в редакції, що діяла з 03 серпня 2010 року), господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконання господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Як передбачено ст. 16 ЦПК України (в редакції, що діяла з 03 серпня 2010 року), не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинств, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням зазначеного, апелянт вважає, що суд першої інстанції грубо порушив норми процесуального права, оскільки розглянуто позовні вимоги, як ПП «Торговельна компанія «Енергія», так і третьої особи з самостійними вимогами - ПП «Компанія «Енерджи», в порядку цивільного судочинства, тобто з порушенням правил підвідомчості.

При поданні позовної заяви третьою особою з самостійними вимогами також було порушено, як правила виключної підсудності, так і правила підвідомчості з аналогічних підстав, що і при поданні первісного позову ПП «Торговельна компанія «Енергія».

Окрім цього, суд неповно з`ясував обставини справи, оскільки ні позивачем, ні третьою особою з самостійними вимогами не було надано суду відомостей про укладення додаткової угоди № 1 до договору про спільну участь у будівництві (про спільну діяльність) від 16 серпня 2009 року. Згідно вказаної угоди, Приватне підприємство «Компанія «Енерджи», визначаючи неможливість подальшого виконання зобов`язань за договором та з метою досягнення цілей договору про спільну участь у будівництві, погодилось на заміну його Приватним підприємством «Будівельний Центр XXI Сторіччя», з переведенням на останнього всіх прав та обов`язків за договором про спільну участь у будівництві на підставі договору про спільну участь у будівництві. Таким чином, приховавши від суду факт укладання додаткової угоди № 1, сторони ввели суд в оману, що призвело до неповного з`ясування обставин справи та ухвалення необґрунтованого судового рішення.

У відповідності зі ст. 377 ЦПК України (в чинній редакції), судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги. Таким чином, апелянт вважає, що у суду апеляційної інстанції наявні достатні повноваження для скасування оскаржуваного судового рішення з огляду на те, що:

- судове рішення прийнято щодо спору, який підвідомчий господарському суду;

- судове рішення стосувалося прав та інтересів ПП «Будівельний Центр XXI Сторіччя», яке не було залучено до розгляду справи;

- судом було розглянуто справу з порушенням правил виключної підсудності;

- судове рішення ухвалено при неповному з`ясуванні всіх обставин справи;

- під час судового розгляду було допущено порушення при прийнятті позовної заяви третьою особи з самостійними вимогами.

(т. 1 а.с. 86 - 94).

Ухвалою судді Апеляційного суду Донецької області від 11 вересня 2018 року задоволено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та відкрито провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Будівельний Центр XXI Сторіччя» на заочне рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 26 серпня 2010 року по цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Торговельна компанія «Енергія» до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди нерухомого майна, визнання права власності на майно, та за позовом Приватного підприємства «Компанія «Енерджи» до Приватного підприємства «Торговельна компанія «Енергія», ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно (т.1 а.с. 147 - 148).

У відзиві на апеляцій скаргу Приватне підприємство «Компанія «Енерджи» зазначило, що рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 26 серпня 2010 року по справі № 2-5591/2010 визнано за ПП «Компанія «Енерджи» право власності на нерухоме майно, а саме: будівлю виробничо - складських приміщень загальною площею 1691,5 кв. м, під`їзний з/д шлях загальною площею 30 кв. м, технологічну площадку загальною площею 8030 кв. м, огорожу, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане рішення було підставою для реєстрації права власності за ПП «Компанія «Енерджи».

ПП «Компанія «Енерджи» погоджується з твердженням стосовно порушення судом правил виключної підсудності та підвідомчості. Згідно ч. 4 ст.114 ЦПК України, (в редакції чинній на час розгляду справи), позови, що ви никають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або його основної частини. Оскільки місцезнаходження нерухомого майна є Київська область, Васильківський район, смт Калинівка, то позовна заява мала бути пред`явлена до Васильківського міськрайонного суду Київської області. Водночас, Сніжнянський районний суд Донецької області помилково відкрив провадження у справі в частині вимог про визнання права власності на нерухоме майно. Даний спір стосувався розподілу новостворених об`єктів нерухомості, а також про визнання права власності на них між юридичними особами. Тому, справедливим є твердження апелянта про те, що позовні вимоги, як ПП «Торговельна компанія «Енергія», так і третьої особи з самостійними вимогами - ПП «Компанія «Енерджи», розглянуто з порушенням правил підвідомчості, в порядку цивільного судочинства. Також заявник не заперечує фату порушення судом правил об`єднання позовних вимог під час розгляду справи за позовом ПП «Торговельна компанія «Енергія». Дані порушення під час розгляду справи були залишені судом поза увагою. Проти задоволення апеляційної скарги - не заперечує (т.1 а.с. 203 - 205).

В заяві від 24 вересня 2018 року представник АТ «ОТП Банк» просив залучити Акціонерне товариство «ОТП Банк» до участі у справі № 2-5591/2010 (провадження № 22/775/1395/2018) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача (т. 1 а.с. 151 - 154).

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 26 вересня 2018 року справу призначено до розгляду на 17 жовтня 2018 року (т.1 а.с. 195 - 196).

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-УШ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147- УШ), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Донецької області ліквідовано та утворено Донецький апеляційний суд, юрисдикція якого поширюється на територію ліквідованого суду.

02 жовтня 2018 року вказану справу передано до Донецького апеляційного суду.

За правилами частини третьої статті 3 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 17 жовтня 2018 року справу призначено до судового розгляду на 29 листопада 2018 року.

Однак, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 01 листопада 2018 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», як особою, яка не приймала участь у справі, на ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 липня 2018 року про часткове відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 2-5591/2010 (2в/319/13/2018).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 01 листопада 2018 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області зупинено до надходження до Запорізького апеляційного суду матеріалів цивільної справи єдиний (унікальний номер 2-5591/2010, провадження 2-в/319/13/2018) за позовом Приватного підприємства «Торговельна компанія «Енергія» до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди та визнання права власності на майно, та за позовом Приватного підприємства «Компанія Енерджи» до Приватного підприємства «Торговельна компанія» «Енергія» та ОСОБА_1 про визнання права власності на майно.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Оскільки предметом розгляду Донецького апеляційного суду є заочне рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 26 серпня 2010 року по цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Торговельна компанія «Енергія» до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди нерухомого майна і визнання права власності на майно, та за позовом Приватного підприємства «Компанія «Енерджи» до Приватного підприємства «Торговельна компанія «Енергія» про визнання права власності на нерухоме майно (унікальний номер № 2-5591/2010, суддя першої інстанції Кучма В.В.), втрачене провадження, за яким частково відновлено ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 липня 2018 року, яка була оскаржена в Запорізькому апеляційному суді, то апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Будівельний Центр XXI Сторіччя» на заочне рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 26 серпня 2010 року по цивільній справі № 2-5591/2010 (2-в/319/13/2018) ухвалою Донецького апеляційного суду від 29 листопада 2018 року було зупинено до розгляду справи Запорізьким апеляційним судом за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 липня 2018 року (єдиний унікальний номер 2-5591/2010).

Постановою Запорізького апеляційного суду від 19 грудня 2018 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ПАТ «ОТП Банк» ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 липня 2018 року скасовано та матеріали за заявою ПП «Будівельний Центр ХХІ Сторіччя» направлені для продовження розгляду до суду першої інстанції (т. 2 а.с. 255-257), серед іншого, апеляційний суд послався на те, що право на подання заяви про відновлення втраченого судового провадження належить виключно учасникам справи.

Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 15 травня 2019 року заяву ПП «Будівельний Центр ХХІ Сторіччя» про відновлення втраченого судового провадження, як особи, яка не приймала участі у справі, залишено без задоволення. Відновлено частково втрачене судове провадження за власною ініціативою суду шляхом викладення тексту рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 26 серпня 2010 року та ухвали Сніжнянського міського суду Донецької області від 13 жовтня 2010 року про внесення у нього виправлень (т.1 а.с. 72-77).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, 24 травня 2019 року АТ «ОТП Банк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати ухвалу суду щодо часткового відновлення втраченого судового провадження.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 11 липня 2019 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» задоволено частково. Ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 15 травня 2019 року про часткове відновлення втраченого судового провадження у цій справі змінено, виключено з мотивувальної частини надану судом оцінку додаткової угоди № 1 від 17 вересня 2009 року до договору про спільну участь у будівництві від 16 серпня 2019 рок щодо встановлення судом на цій підставі факту заміни ПП «Компанія «Енерджи» на ПП «Будівельний Центр XXI Сторіччя», як сторони у договорі про спільну участь у будівництві від 16 серпня 2009 року.

14 серпня 2019 року зазначена справа після розгляду Запорізьким апеляційним судом повернута до Донецького апеляційного суду.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 20 серпня 2019 року цивільну справу призначено в судове засідання на 10 вересня 2019 року о 13 годині 15 хвилин для вирішення питання про поновлення провадження у справі та продовження розгляду справи.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року поновлено провадження у справі та продовжено розгляд справи.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання Акціонерного товариства «ОТП Банк» про залучення його до участі у справі № 2-5591/2010 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ПП «Будівельний Центр XXI Сторіччя» - Гамов В.В. підтримав доводи апеляційної скарги та просив скаргу задовольнити.

Інші особи, які приймають участь у справі, повідомлені про дату, час і місце розгляду справи судовими повістками за місцезнаходженням (для юридичних осіб) та місцем реєстрації (для фізичної особи) (т. 5 а.с. 115, 116). Стосовно Приватного підприємства «Торговельна компанія «Енергія»10 липня 2017 року здійснено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ( т.1 а.с. 248-250).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ПП «Будівельний Центр XXI Сторіччя», та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, заочне рішення суду - скасувати, провадження у справі закрити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1 - 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами ч. 1 ст. 377 ЦПК України (в чинній редакції), судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 2 цієї ж статті ЦПК, порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19 - 22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті (ч. 3 ст. 377 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно зі ст. 1 ГПК України (в редакції від 07 липня 2010 року), підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Угода про відмову від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Частиною 1 ст. 12 ГПК України (в редакції від 07 липня 2010 року), господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Як вбачається з тексту відновленого заочного рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 26 серпня 2010 року, що оскаржується ПП «Будівельний Центр XXI Сторіччя», як особою, яка не приймала участь в суді першої інстанції, на права якої впливає оскаржуване судове рішення, було задоволено позов Приватного підприємства «Торговельна компанія «Енергія» до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди нерухомого майна від 23 серпня 2008 р. та визнання права власності на нерухоме майно.

Договір оренди нерухомого майна від 23 серпня 2008 року, що укладений між Приватним підприємством «Торговельна компанія «Енергія» та ОСОБА_1 , визнано розірваним.

Визнано за Приватним підприємством «Торговельна компанія «Енергія» право власності на нерухоме майно, а саме: адміністративно - складське приміщення з ваговою загальною площею 259,3 кв. м., естакаду, огорожу, під`їзний з/д шлях загальною площею 52 кв. м., технологічну площадку площею 2000 кв. м., склад загальною площею 12,4 кв. м., розташованих за адресою: Київська область, Васильківський район , селище міського АДРЕСА_1 .

Позов Приватного підприємства «Компанія Енерджи» до Приватного підприємства «Торговельна компанія «Енергія» про визнання права власності на нерухоме майно, а саме: на будівлю виробничо - складських приміщень загальною площею 1691,5 кв. м., під`їзний з/д шлях загальною площею 30 кв. м., технологічну площадку загальною площею 8030 кв. м., огорожу, що розташовані за адресою: Київська область, Васильківський район, селище міського типу Калинівка, вул. Залізнична, 172 задовольнити в повному обсязі.

Визнано за Приватним підприємством «Компанія Енерджи» право власності на нерухоме майно, а саме: будівлю виробничо - складських приміщень загальною площею 1691,5 кв. м., під`їзний з/д шлях загальною площею 30 кв. м., технологічну площадку загальною площею 8030 кв. м., огорожу, що розташовані за адресою: Київська область, Васильківський район, селище міського типу Калинівка, вул. Залізнична, 172.

За текстом відновленого судового рішення у ході розгляду, третьою стороною у справі Приватним підприємством «Компанія Енерджи» подався позов, за яким останнім заявлено самостійні вимоги до сторін: Приватного підприємства «Торговельна компанія «Енергія» та ОСОБА_1 (т. 4 а.с. 71 - 74).

Ухвалою Сніжнянського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2010 року, провадження за якою також відновлено, внесено виправлення в описовій, мотивувальній та резолютивній частинах рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 26 серпня 2010 року; по справі № 2-2755/2010 за позовом Приватного підприємства «Торговельна компанія «Енергія» до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди нерухомого майна, а саме замість слів та цифр «адміністративно - складське приміщення з ваговою загальною площею 259,3 кв. м, естакада, огорожа, під`їзний з/д шлях загальною площею 52 кв. м., технологічна площадка площею 2000 кв. м., склад загальною площею 12,4 кв. м.» зазначити «офісне виробничо-складське приміщення з ваговою - 90 т; загальною площею 259,3 кв. м, підвищеною естакадою - 161,8 м, h-2,5 м, огорожа, під`їзний з/д шлях 52 п. м., складна бетонно-плитова технологічна площадка площею 20000 кв. м, склад загальною площею 12,4 кв. м, пожежний резервуар», замість слів та цифр «будівля виробничо - складських приміщень загальною площею 1691,5 кв. м., під`їзний з/д шлях загальною площею 30 кв. м., технологічна площадка загальною площею 8030 кв. м., огорожа» зазначити «будівля офісне виробничо-складських приміщень загальною площею 1691,5 кв. м, під`їзний з/д шлях загальною площею 30 п. м., складна бетонно-плитова технологічна площадка площею 8030 кв. м, огорожа» (т.4 а.с. 74 - 75).

Дослідивши матеріали цивільної справи, копії договору про спільну участь у будівництві (про спільну діяльність) від 16 серпня 2009 року, додаткову угоди № 1 до договору про спільну участь у будівництві (про спільну діяльність) від 16 серпня 2009 року, що надані до суду апеляційної інстанції Приватним підприємством «Будівельний Центр XXI Сторіччя» (т.1 а.с. 19 - 22, 23; 121 - 124, 125), витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 07 грудня 2006 року зареєстрований як фізична особа - підприємець (т. 5 а.с. 119 - 120), та у спірних правовідносинах приймали участь, як суб`єкти господарських правовідносин.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спір у цій справі за суб`єктним складом учасників та характером правовідносин підлягає вирішенню у господарських судах.

За переконанням апеляційного суду, позовні вимоги Приватного підприємства «Торговельна компанія «Енергія» до ОСОБА_1 про визнання договору оренди майна від 23 серпня 2008 року, що був укладений між ними, розірваним та про визнання права власності на нерухоме майно за Приватним підприємством «Торговельна компанія «Енергія», що розташовано в Київській області , Васильківський район, селище міського типу Калинівка , вул. Залізнична, 170, як і позов третьої особи - Приватного підприємства «Компанія Енерджи» до Приватного підприємства «Торговельна компанія «Енергія» та ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно, а саме: будівлю складських приміщень, під`їзний з/д шлях, технологічну площадку, огорожу, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , мав розглядатися господарським судом, оскільки всі учасники спірних правовідносин в даній справі на момент її розгляду судом першої інстанції були суб`єктами господарських правовідносин.

Зазначене суд першої інстанції не врахував, та розглянув справу з порушенням правил юрисдикції загальних судів.

Враховуючи, що позовні вимоги мають розглядатися за правилами господарського, а не цивільного судочинства, апеляційний суд вважає, що заочне рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 26 серпня 2010 року на підставі ч. 2 ст. 377 ЦПК України необхідно скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки рішення ухвалено з порушенням правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, що є обов`язковою підставою для скасування рішення суду незалежно від доводів апеляційної скарги.

При цьому апеляційний суд виходе за межі доводів апеляційної скарги, повністю скасовуючи судове рішення, керуючись ч. 4 ст. 367 ЦПК України, так як під час розгляду справи встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 377, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Будівельний Центр XXI Сторіччя» задовольнити.

Заочне рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 26 серпня 2010 року скасувати.

Провадження у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Торговельна компанія «Енергія» до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди нерухомого майна та визнання права власності на майно, та за позовом Приватного підприємства «Компанія «Енерджи» до Приватного підприємства «Торговельна компанія «Енергія», ОСОБА_1 про визнання права власності на майно закрити.

Роз`яснити заявникам право звернутися з відповідним позовом до суду господарської юрисдикції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її складення.

Судді:

Повний текст постанови складений «10» вересня 2019 року.

Суддя Донецького апеляційного суду Будулуца М.С.