КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.

секретар Горбачова І.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини. Зазначив, з 04 вересня 2010 року по 14 червня 2017 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка - ОСОБА_3 . Між ним та ОСОБА_2 наявний спір щодо місця проживання дитини. Він переконаний, що дитина повинна проживати за його місцем проживання, оскільки він має всі необхідні умови.

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини. Зазначила, що дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з нею. З січня 2017 року ОСОБА_1 проживає окремо і не надає грошових коштів на утримання дочки. ОСОБА_1 часто зловживає спиртними напоями, неодноразово підіймав на неї руку в присутності дочки. З урахуванням викладеного ОСОБА_2 просила визначити місце проживання дитини разом з нею.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2

Визначено місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 за місцем проживання останньої до досягнення дитиною 14-річного віку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог та відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 . У разі відсутності підстав для скасування рішення суду просить змінити його, встановивши місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю до досягнення 10 річного віку. Вважає, що рішення носить дискримінаційний характер та порушує принцип рівності батьків, ухвалене без належної оцінки інтересів дитини. Зазначає, що він створив та має більш сприятливі умови і можливості забезпечити належне медичне обслуговування дитини, її фізичний, духовний та моральних розвиток, а також більш відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків. Мати систематично передає їх дочку своїм батькам, не забезпечує належним медичним обслуговуванням, відпочинком та блокує відвідування тренувань. Вважає необґрунтованим висновок Комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 22 лютого 2018 року, яким рекомендовано визначити місце проживання дитини з ОСОБА_2

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

ОСОБА_2 та її представник просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання представники третіх осіб не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2010 року. Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 14 червня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З січня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо. Дитина проживає з ОСОБА_2

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та задовольнив зустрічний позов ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування вказаного рішення суду.

Відповідно до статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Частинами 1 та 2 ст. 161 СК України визначено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ч.ч. 4-6 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 працюють, мають дохід, обидва проживають в орендованому житлі. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю - ОСОБА_2 .

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15 березня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно висновку Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 22.02.2018 р. № 101-1625/03, комісією з питань захисту прав дитини під час засідання 08 лютого 2018 року у присутності обох батьків дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , рекомендовано визначити місце проживання дитини з матір`ю ОСОБА_2 Оган З метою забезпечення виключно прав та інтересів дитини опіки та піклування вважав за доцільне визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з нею.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що він створив та має більш сприятливі умови і можливості забезпечити належне медичне обслуговування дитини, її фізичний, духовний та моральних розвиток, а також більш відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків. Сторони по справі однаково намагаються забезпечити належні умови для виховання та розвитку спільної дитини. При вирішенні позовних вимог про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 суд виходить виключно з інтересів дитини. Колегія суддів вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 на необґрунтованість висновків органу опіки та піклування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.