Справа № 161/408/19 Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А. В.
Провадження № 22-ц/802/766/19 Категорія: 1 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Киці С.І.,

секретар с/з - Вергун Т.С.,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

представника відповідача АТ «Перший український міжнародний банк» -Хобти Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до державного реєстратора Волинської філії комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро Державної реєстрації» ОСОБА_2, Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, за апеляційною скаргою відповідача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Підставою для прийняття відповідачем ОСОБА_2 03 грудня 2018 року рішення про реєстрацію та внесення до реєстру відповідних реєстрів стало повідомлення про вручення від 07.06.2012 року, вимога-повідомлення від 06.06.2012 року та іпотечний договір від 11.01.2007 року, укладений між ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаючись на те, що вона прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 , після спадкування та зміни сторони договору іпотеки на правонаступника, вона як іпотекодавець жодних повідомлень про звернення стягнення на предмет іпотеки не отримувала, позивач ОСОБА_4 просила суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Волинської філії Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44370349 від 03.12.2018 року про державну реєстрацію за ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» права власності на житловий будинок і земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.04.2019 року до участі в даній справі як співвідповідача залучено Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк».

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 травня 2019 року позов ОСОБА_4 задовольнено.

Постановлено визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Волинської філії Комунального підприємства Новоселівської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44370349 від 03 грудня 2018 року про державну реєстрацію за Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» права власності на житловий будинок і земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,12 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач АТ «Перший Український Міжнародний банк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в позові ОСОБА_4 .

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та представники відповідачів апеляційну скаргу підтримали та просили скаргу задовольнити, представник позивача апеляційну скаргу заперечила та просила скаргу залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 січня 2007 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є АТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 5185286, за умовами якого позичальнику в кредит надано грошові кошти в розмірі 170000,00 доларів США, цільове призначення: рефінансування заборгованості позичальника за кредитом. В свою чергу, позичальник ОСОБА_6 зобов`язувався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строк, визначені кредитним договором, але не пізніше 11 січня 2017 року.

Із матеріалів справи також убачається, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 11 січня 2007 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є АТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки № 5185542, відповідно до умов якого іпотекодавець ОСОБА_5 передала в іпотеку банку житловий будинок загальною площею 465,2 кв.м. та земельну ділянку площею 0,12 га, які розташовані по АДРЕСА_1 (а.с.37-41).

Іпотекодавець ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було видано свідоцтво про смерть (а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно, в тому числі і на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані по АДРЕСА_1 (а.с. 21-25).

28 листопада 2018 року АТ «Перший Український Міжнародний банк» звернувся до державного реєстратора Волинської філії комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» ОСОБА_2 із заявою про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень (щодо права власності) на нерухоме майно - житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

Державним реєстратором Волинської філії Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» ОСОБА_2 на підставі повідомлення про вручення від 07.06.2012 року, вимоги-повідомлення від 06.06.2012 року та іпотечного договору від 11.01.2007 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44370349 від 03.12.2018 року, за наслідками якого АТ «Перший Український Міжнародний банк» набув у власність житловий будинок і земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 (а.с.21-25).

Спеціальним Законом, який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004року №1952-IV (далі - Закон).

Стаття 2 цього Закону визначає державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, як офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону №1952-IV обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 15 Закону №1952-IV прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень є однією із стадій державної реєстрації.

Згідно з частиною 2 статті 15 Закону №1952-IV перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедура взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року (далі - Порядок).

Відповідно до підпункту 1 пункту 37 Порядку документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат.

Згідно зі статтею 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Стаття 575 ЦК України передбачає, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

За положеннями статей 24, 33 Закону України «Про іпотеку» від 5червня 2003року №898-IV відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону (стаття 36 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Пункти 4.2, 4.4 іпотечного договору, укладеного між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_5 , передбачають, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється одним з таких способів за вибором іпотекодержателя: за рішенням суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, шляхом позасудового врегулювання відповідно до передбачених цим договором застережень про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення умов кредитного договору та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає особі, яка порушила свої обов`язки, письмову вимогу про усунення порушень. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не більш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Відповідно до пункту 4.7. (4.7.1-4.7.3) договору іпотеки у разі виникнення у іпотекодержателя права звернути стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель може прийняти рішення про прийняття предмету іпотеки у свою власність, про що письмово повідомляє іпотекодавця.

Зазначене застереження, яке вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

При цьому судом встановлено, що банком на ім`я іпотекодавця ОСОБА_7 вимога - повідомлення про усунення порушення кредитного договору і повернення всієї суми кредиту була направлена 06 червня 2012 року, зазначена вимога - повідомлення вручена іпотекодавцю ОСОБА_7 07 червня 2012 року (а.с.47-48).

Крім того, судом встановлено, що іпотекодавець за іпотечним договором- ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а реєстрація права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, відбулося лише 28 листопада 2018 року.

Тобто іпотекодержатель звернув стягнення на іпотечне майно на підставі вимоги- повідомлення, яка була вручена іпотекодавцю ОСОБА_7 06 червня 2012 року, хоча на момент реєстрації за іпотекодержателем право власності на іпотечне майно цивільна правоздатність іпотекодавця ОСОБА_7 припинилася, оскільки цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина 4 статті 25 ЦК України).

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, після смерті іпотекодавця ОСОБА_7 , яке належало їй на праві власності, повинно відбуватися за правилами частини 2 та 3 статті 1281 ЦК України (в редакції, чинній на час відкриття спадщини після смерті іпотекодавця ОСОБА_7 ), яка передбачає, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Проте всупереч зазначеним вимогам закону, кредитор спадкодавця не пред`явив свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, а звернув стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, на підставі відповідного застереження в іпотечному договорі, що має наслідком відчуження предмету іпотеки після смерті іпотекодавця ОСОБА_7 на користь іпотекодержателя без згоди власника такого майна.

Відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення державного реєстратора про реєстрацію за іпотекодержателем права власності на зазначене нерухоме майно прийняте з порушенням вимог закону та підлягає скасуванню.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, посилання суду в мотивувальній частині судового рішення на норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є зайвим, оскільки мораторій не пердбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, оскільки цей Закон не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов`язань, а тому не може бути підставою для відмови у вчиненні державної реєстрації прав на нерухоме майно на підставі договорів, укладених в порядку, встановленому законом.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду першої інстанцяії, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 травня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді