Житомирський апеляційний суд
Категорія 54 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді Миніч Т.І.,

суддів Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 18 червня 2019 року, яка постановлена під головуванням судді Маслак В.П. у м.Житомирі

у цивільній справі №296/12633/18 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 18 червня 2019 року вказану позовну заяву залишено без розгляду на підставі ч.5 ст. 223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить зазначену ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно залишив позовну заяву без розгляду, оскільки від представників позивачки були подані заяви про відкладення судового засідання, призначеного на 18.06.2019 року, у зв`язку із неможливістю з`явитися за станом здоров`я.

У відзиві на апеляційну скаргу ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області» просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Відповідач вказує на незацікавленість позивача у вирішенні її позовної заяви, а всі дії, на його думку, були спрямовані на затягування розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що справа неодноразово призначалась до розгляду, проте позивач та її представник в судове засідання 23.04.2019 року та 18.06.2019 року не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Окрім того до заяви про відкладення судового засідання 18.06.2019 року представник позивачки не надав доказів щодо неможливості з`явитися у судове засідання.

Проте, в повній мірі погодитись з висновками суду неможливо.

Так, відповідно до вимог ч. 5 ст. 223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, справа призначалась до розгляду неодноразово, зокрема, на 23.04.2019 року та 18.06.2019 року. На вказані дати позивач та її представник до суду не з`явились.

Разом із тим, представником позивачки Гайдаєм Ю.М. подано заяву про відкладення судового засідання на пізніший час за станом здоров`я, хоча доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано (а.с. 99).

Також, в матеріалах справи містяться аналогічні заяви ОСОБА_2 без відповідних доказів на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

У пункті 3 частини першої статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. При цьому учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 6 частини другої статті 43 ЦПК України).

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції виходив лише з наявності відомостей про належне повідомлення позивачки та її представника про час та місце розгляду справи (а.с. 91-92, 97-98).

Разом з тим, суд не звернув уваги на передбачену законом (ч.5 ст.223 ЦПК) умову, за якої можливе залишення позову без розгляду, а саме, що неявка позивача перешкоджає розгляду справи по суті.

Ця обставина не знайшла свого відображення в оскаржуваній ухвалі.

Зважаючи на тривалий розгляд трудового спору, суд не зазначив, чи перешкоджає неявка позивача вирішенню спору по суті.

За наведених обставин та відповідно до п.1 ч.1 ст.379 ЦПК оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду для продовження її розгляду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,368,379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 18 червня 2019 року скасувати.

Справу направити до того ж суду для продовження її розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складено 12.09.2019 року.