Справа № 386/1243/14-ц
Провадження № 2-п/386/3/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гарбуз О. С.

з участю: секретаря судового засідання Фенюшиної Ю.Ю.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 21.05.2015 по цивільній справі №386/1243/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 03.07.2019 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 21.05.2015 по цивільній справі №386/1243/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Заяву мотивує тим, що 21 січня 2015 року Голованівським районним судом Кіровоградської області було винесено рішення по справі №386/1243/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, яким було задоволено позовні вимоги та стягнуто з відповідача на користь позивача матеріальні збитки в сумі 16278,68 грн., моральну шкоду у розмірі 1000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн. та судові витрати по справі в сумі 172,87 грн. Під час розгляду справи відповідач не був присутній та не був належним чином повідомлений. 16 травня 2019 року у приміщенні Голованівського районного суду Кіровоградської області відповідач здійснив ознайомлення із матеріалами справи, про що в матеріалах справи наявна заява з відміткою про ознайомлення, після чого було подано апеляційну скаргу на дане рішення до Кропивницького апеляційного суду. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду по даній справі було повернено апеляційну скаргу представнику відповідача на підставі того, що відповідачем було порушено порядок оскарження заочного рішення, встановлений ч. 4 ст. 287 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), хоча дане рішення в своїй назві не містить вказівки що воно є заочним. Представник відповідача зазначає, що ознайомившись з повним текстом рішення суду, вважає, що воно підлягає скасуванню та призначення справи до розгляду за правилами загального чи спрощеного провадження. Позивач здійснює посилання у своїй позовній вимозі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, які були заподіянні його майну, як власнику транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 30 серпня 2013 року за участю відповідача, який керував транспортним засобом "Черрі" д.н.з. " НОМЕР_1 ". Транспортний засіб відповідача "Черрі" на момент здійснення ДТП був застрахований у Прат "Стахова компанія "ІНКОМСТРАХ" за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АЕ №1822819, строк дії якого з 02.02.2013 по 02.02.2014, отже, таким чином позивач повинен був звернутися із позовною заявою до Прат "Стахова компанія "ІНКОМСТРАХ" для страхової виплати останньому.

Представник відповідача зазначає, що прийняття судом першої інстанції рішення по справі ґрунтувалося на припущеннях, на думку суду для встановлення вартості понесених матеріальних збитків позивачем можливо здійснити на підставі звіту №158 про оцінку автотранспортного засобу марки "ВАЗ 2112" реєстраційний знак " НОМЕР_2 " станом на 18.07.2014, що виконано 24.09.2014, що в розумінні ст. 66 ЦПК України, не є висновком експерта. Суд не звернув увагу на те, що ДТП сталася 30 серпня 2013 року, а оцінку та огляд транспортного засобу позивача було здійснено майже через рік після ДТП, будь-яких документів у справі, що транспортний засіб позивача мав такі самі пошкодження, які були йому спричиненні під час ДТП, яке мало місце 30 серпня 2013 року - відсутні. Також, протокол технічного огляду транспортного засобу від 18.07.2014 був здійснений без присутності іншого учасника ДТП, у зв`язку з чим, достовірно не можливо встановити, які пошкодження були здійсненні під час ДТП 30.08.2013 та чи відповідають ці пошкодження протоколу від 18.07.2014. Крім зазначеного, в Акті №ОУ-0000041 від 23.09.2014 здачі-прийняття робіт (надання послуг), який був підписаний позивачем та ФОП ОСОБА_4 (що начебто робив відновлюваний ремонт) вказано наступну інформацію: загальна вартість робіт (послуг) без ПДВ 15718,60 грн., ПДВ 0.00 грн., сторони претензій одна до одної не мають. Крім того, згідно Акту №ОУ-0000041 від 23.09.2014 позивачем було сплачено грошові кошти у сумі 9000 грн. та 6 781,60 грн., однак, суд взагалі не звернув увагу, що згідно із Актом №ОУ-0000041 від 23.09.2014 здачі-прийняття робіт, не зазначено які саме роботи були виконанні - чи взагалі дані роботи виконувалися, які запчастини змінювалися чи встановлювалися, чи відповідають виконанні ремонті роботи по транспортному засобу "ВАЗ" д.н.з. " НОМЕР_2 " - тим пошкодженням, які були отриманні під час ДТП. Окрім, того Акт №ОУ-0000041 від 23.09.2014 здачі-прийняття робіт (надання послуг) був підписаний 23 вересня 2014 року, тобто після 13 місяців від дня ДТП, а звіт по оцінці був виконаний 24 вересня 2014 року.

Також представник відповідача вважає про встановлення судом моральної шкоди без доказів. У мотивувальній частині рішення зазначається, що на думку суду, позивачем не надано доказів спричиненої йому моральної шкоди, яку він оцінив у 20000 грн., як зазначено у позовній заяві, так і заявлено у судовому засіданні представником позивача, а розмір відшкодування моральної шкоди обґрунтовується тим, що позивач є учасником бойових дій, на власні очі бачив наїзд автомобіля, що негативно вплинуло на нього, а також тим, що він вдарився головою, а в 1985 році він був прооперований. Проте, ані позивачем, ані його представником суду не надані медичні документи щодо негативного впливу на стан здоров`я позивача внаслідок ДТП. Окрім того, операція, яку переніс позивач у 1985 році, а також той факт, що він є учасником бойових дій, не може мати причинного зв`язку із ДТП, що трапилось 30 серпня 2013 року. Разом з тим, суд вважає, що з часу ДТП та до проведення відновлювальних робіт автомобіля "ВАЗ 21103", позивач був позбавлений можливості використовувати власний автомобіль, що є негативним впливом у звичний розклад його життя, а тому вважає, що об`єктивним та достатнім розміром відшкодування моральної шкоди є 1000 грн., однак негативний вплив та моральні страждання це не тотожні значення. Таким чином в матеріалах справи відсутня експертиза про проведення психологічної експертизи позивача, для встановлення розміру моральної шкоди, яку зазнав останній. Крім того опис страждань позивача навіть сам суд відкинув як такі, що не мають зв`язку з ДТП. Судом встановлено лише участь у судовому засіданні адвоката, але в судовому рішенні відсутні будь-які посилання про те, що позивач поніс витрати на правову допомогу у зазначеній сумі, тобто платіжне доручення, квитанція про оплату послуг, тощо. У зв`язку з викладеним, представник відповідача просить скасувати заочне рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 21.05.2015 по цивільній справі №386/1243/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.07.2019 заяву прийнято до розгляду та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення розглядати в його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги про перегляд заочного рішення підтримав повністю, з підстав, зазначених в заяві. Пояснив, що розмір шкоди встановлений судом під час розгляду справи, визначався з урахуванням звіту від 24.09.2014, який було зроблено певною особою на замовлення позивача, однак звіт не є висновком експерта, який може визнаватись судом як доказом, а тому звіт є неналежним доказом.

Дослідивши надані представником відповідача до заяви про перегляд заочного рішення докази, заслухавши його пояснення, суд приходить до висновку про залишення заяви без задоволення, виходячи зі слідуючого.

Нормами ст. 284 ЦПК України встановлено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (ч. 3 ст. 287 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено в судовому засіданні, представником відповідача на підтвердження вимог за заявою про перегляд заочного рішення, не надано жодного доказу, який міг мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Всі аргументи представника відповідача зводяться до переоцінки тих доказів, які були надані позивачем та досліджені судом в судовому засіданні 21 січня 2015 року.

Враховуючи викладене, підстави для скасування заочного рішення судом, який ухвалив рішення та призначення справи до розгляду, відсутні, а тому заява підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-261, 287-288, 353 ЦПК України, суд -

постановив:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 21.05.2015 по цивільній справі №386/1243/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення. Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Дата складення повного судового рішення: 10 вересня 2019 року.

Суддя Гарбуз О. С.