Провадження № 2/643/4743/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2019 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м.Харкова Харченко А.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить надати їй дозвіл на вивіз до Російської Федерації неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без дозволу (згоди) батька дітей, відповідача по справі, ОСОБА_2 строком до одного року; дозволити їй або її офіційному представникові, без згоди батька ОСОБА_2 оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за межі України до Російської Федерації строком до 1 року; допустити негайне виконання рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , в порядку ст. 136 ЦПК України, до позову надала заяву про звільнення її від сплати судового збору, так як на її утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, шлюб з батьком дітей розірвано, її родина має статус багатодітної, і через відсутність можливості сплатити судовий збір вона може бути позбавлена права захисту своїх прав та прав своїх неповнолітніх дітей.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплату судового збору, суд вважає що така заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, бо доводи позивача про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору через знаходження на її утриманні трьох неповнолітніх дітей підтверджені належними доказами, які є достатніми.

Відповідно до положень ч.3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладання фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п.1 ст.6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п.59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі»). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняються від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан, (п.111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»). Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п.44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»).

На підставі викладеного, керуючись ст.136 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Харченко