РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12077/17

пр. № 2/759/588/19

24 січня 2019 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Величко Т.О.,

при секретарі Дудник В.В.,

позивач ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ державної міграційної служби України у Святошинському районі м.Києва ГУ ДМС України у м.Києві, Святошинська районна державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

10.08.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Відділ державної міграційної служби України у Святошинському районі м.Києва ГУ ДМС України у м.Києві, Святошинська районна державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що Позивач ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 27 жовтня 1993 року. Відповідно до довідки форма № 3 в вищезазначеній квартирі зареєстровані крім позивача, син позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Відповідач ОСОБА_2 більше шести років не проживає в вищезазначеній квартирі. Відповідач продовжує бути зареєстрованим в квартирі Позивача за адресою: АДРЕСА_1. участі в утриманні квартири не бере, платежі за житлово-комунальні послуги не сплачує, а своєю реєстрацією змушує Позивача нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 в вищезазначеній квартирі також підтверджується актом про не проживання за місцем реєстрації №123 від 20.06.2017 року.

Позивач зазначила, що відповідач своєю реєстрацією створює перешкоди позивачу у вільному користуванні та розпорядженні своїм майном. Добровільно з місця реєстрації проживання останній не знявся, що змусило Позивача, керуючись ст.ст. 317. 319. 391 1ДК України звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 04.09.2017 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом. Ухвалою суду від 13.04.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою суду від 13.04.2018 року до справи залучено третю особу. Ухвалою суду від 19.04.2018 року продовжено розгляд справи.

В судовому засіданні позивач, позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач повторно у судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, причини нявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, а тому, суд вважає за можливе проводити судове засідання у порядку ст.. 280 ЦПК України.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, просили слухати справу без участі.

Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 27 жовтня 1993 року.

Судом встановлено, що відповідно до довідки форма № 3 в вищезазначеній квартирі зареєстровані крім позивача, син позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Відповідач ОСОБА_2 більше шести років не проживає в вищезазначеній квартирі.

Судом встановлено, що Відповідач продовжує бути зареєстрованим в квартирі Позивача за адресою: АДРЕСА_1. участі в утриманні квартири не бере, платежі за житлово-комунальні послуги не сплачує.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно ч.2 ст.. 321 ЦК України, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачки на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп., які сплачено позивачкою за подання позову до суду.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 321, ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ державної міграційної служби України у Святошинському районі м.Києва ГУ ДМС України у м.Києві, Святошинська районна державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, на користь ОСОБА_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: