ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2819/19 Справа № 214/1763/17 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання Євтодій К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі - Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Військова прокуратура Південного регіону України, Державна казначейська служба України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 листопада 2018 року, яка ухвалена суддею Поповим В.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (відомості про дату складення повного судового рішення матеріали справи не містять), -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Військової прокуратури Південного регіону України, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди та протидії дискримінації, треті особи Головне управління Національної гвардії України, Уповноважений Верховної ради з прав людини, Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини.
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 залишено без розглядуу зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції. Не погоджуючись з ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 листопада 2018 року, позивач зазначає що не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач зателефонував до суду першої інстанції та повідомив, про неможливість прибути до суду 13 листопада 2018 року, з поважних причин.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

При цьому, представник відповідача Військової частини НОМЕР_1 Головного управління Національної гвардії України Стрикун А.С. надав до суду клопотання від 04.02.2019 року про перенесення розгляду справи на іншу дату, в зв`язку з тим, що він з 03.01.2019 року звільнений від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою, в задоволенні якого колегією суддів відмовлено з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довіреностей від 20.12.2018 року № 27/34-747 та від 08.01.2019 року № 6/11/33-30/1 ОСОБА_3 , як начальник юридичної служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, має представляти інтереси відповідача - Головного управління Національної гвардії України та командувача Національної гвардії, Наказами від 03 січня 2019 року № 3, від 21 січня 2019 року № 17, від 28 січня 2019 року № 24 командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 звільнений від виконання службових обов`язків за станом здоров`я.

Разом з тим, відомостей щодо покладання його обов`язків на інших осіб зазначені накази не містять. ОСОБА_3 , як начальник юридичної служби Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, не надав відомостей, щодо неможливості інших співробітників юридичного відділу, який він очолює, з`явитись у судове засідання для представлення інтересів відповідача - Військової частини НОМЕР_1 Головного управління Національної гвардії України, в зв`язку з чим подане клопотання задоволенню не підлягає,а неявка учасників, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволення з наступних підстав.
Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Військової прокуратури Південного регіону України, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди та протидії дискримінації, треті особи Головне управління Національної гвардії України, Уповноважений Верховної ради з прав людини, Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини без розгляду, суд першої інстанції керувався п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України й виходив з того, що позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання.
Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.
Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Частина 5 ст. 223 ЦПК України зазначає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України).
Неявка у судове засідання - це відсутність особи в залі судового засідання під час розгляду справи, незалежно від причин, або залишення зали судового засідання.

Законодавець передбачив право осіб, які беруть участь у справі, брати участь у судових засіданнях, а також гарантії реалізації цього права. Це право витікає з вимог таких принципів цивільного судочинства, як змагальність, диспозитивність, процесуальна рівноправність сторін, демократизм, законність тощо.

Аналізуючи вищевикладені норми міжнародного права та положення ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання є наявність у сукупності таких обставин: належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та його повторна, тобто двічі поспіль, неявка у судове засідання у призначений для розгляду справи час без поважних на те причин або неповідомлення ним причин неявки.

Згідно ч.ч.3 ст. 128 ЦПК судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЦПК України, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.
Із матеріалів справи вбачається, що цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Військової прокуратури Південного регіону України, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди та протидії дискримінації, треті особи Головне управління Національної гвардії України, Уповноважений Верховної ради з прав людини, Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини на розгляді у суді першої інстанції перебуває з 24 березня 2017 року та за цей час по справі було призначено безліч судових засідань, однак, зважаючи на те, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду стала неявка позивача ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 11 жовтня 2018 року та 13 листопада 2018 року, колегія суддів, враховуючи вимоги ст. 367 ЦПК України, перевіряє наявність правових підстав для залишення позову без розгляду та добросовісність ставлення позивача до своїх процесуальних обов`язків, виключно в межах цих судових засідань.
Матеріалами справи підтверджено, що у судове засідання, призначене на 10 жовтня 2018 року, позивач ОСОБА_1 не з`явився, розписка про одержання судової повістки повернулось до суду (Т.1 а.с. 241), розгляд справи було відкладено до 13 листопада 2018 року, на яке позивач ОСОБА_1 також не з`явився, розписка про одержання судової повістки повернулось до суду (Т.1 а.с. 244), проте в апеляційній скарзі позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього померла мати, в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про смерть (Т.2 а.с.3), в зв`язку з чим 13 листопада 2018 року він зателефонував до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу та повідомив, про неможливість прибуття до суду в визначений день, у зв`язку із смертю матері, в зв`язку з чим, колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 , щодо повідомлення суду про поважність причини неявки.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд не забезпечив належної організації судового розгляду справи та порушив право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, у зв`язку з чим ухвалу суду необхідно скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 листопада 2018 року скасувати та направити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Військової прокуратури Південного регіону України, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди та протидії дискримінації до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: