ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року

м. Черкаси

справа № 694/900/16-ц

провадження №22-ц/821/86/19
категорія: 310020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Єльцова В.О.,

суддів: Бородійчука В.Г., Нерушак Л.В.

секретаря: Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

третя особа: Звенигородський міськрайонним відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Звенигородський міськрайонним відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в :

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свій позов тим, що рішенням Звенигородського районного суд Черкаської області від 03 лютого 2003 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків та доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до повноліття дитини.

Відповідач ухиляється від сплати аліментів. Загальна сума заборгованості по аліментах становить 20 633,02 гривень, у зв`язку з чим просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за несплату аліментів в сумі 6280 гривень 49 копійки за період з вересня 2008 року по 1 червня 2016 року.

14 грудня 2016 року представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог та просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2008 року по 01 червня 2016 року в сумі 5468 гривень 07 копійок, понесені судові витрати в розмірі 300 гривень, витрати за надання правової допомоги в розмірі 2500 гривень та судовий збір згідно квитанцій.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 28.12.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду 1 інстанції мотивовано тим, згідно з приєднаною за ухвалою суду, довідки № 19972 від 27.12.2016 року, виданої Звенигородським міськрайонним відділом ДВС з розпорядженням державному виконавцю Євтушенко А.В. - 31.03.2003 за вих. №900 до бухгалтерії ПСП «Колос» с. Стецівка Звенигородського району відділом ДВС Звенигородського районного управління юстиції направлялося Розпорядження державного виконавця про проведення відрахувань із заробітку гр. ОСОБА_2 , що було видане на підставі виконавчого листа № 2-128 від 03.02.2003, виданого Звенигородським районним судом про стягнення з гр. ОСОБА_2 аліментів на користь гр. ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, на утримання сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, починаючи з 23.01.2003 року і до повноліття дитини. У Розпорядженні державного виконавця зазначено: «пропонується з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків проводити утримання в розмірі 1/4 частини починаючи з 23.01.2003 і до повноліття дитини. Стягнуті кошти слід надсилати ОСОБА_1 за адресою: с. Чичиркозівка Звенигородського району». В додатку зазначається фотокопія Розпорядження державного виконавця від 31.03.2003 року на 1-му арк.

З довідки № 82 від жовтня 2005 року, виданої ПП «Колос» с. Стецівка Звенигородського району, вбачається, що аліменти на користь ОСОБА_1 утримано в розмірі 25% за липень, серпень, вересень 2005 р. з 15.07.2005р. по 17.10.2005р. (а.с.37).

Таким чином, суд приходить до висновку, що заборгованість по аліментам станом на час розгляду позову становить 00 грн. 00 коп.

Тому, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов`язків (ст. ст. 3, 6, 12 - 15, 20 ЦК України, ст. ст. 3-5 ЦПК України) можна дійти висновку про те, що оскільки вина ОСОБА_2 у прострочені сплати аліментів відсутня, більш того виконавчий лист №2-128, виданий 03 лютого 2003 року Звенигородським районним судом Черкаської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ., у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно знаходився на виконанні в Звенигородському міськрайонному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в період з 01.09.2008 по 01.06.2016, що підтверджується довідкою № 19972 від 27.12.2016 року, виданою Звенигородським міськрайонним відділом ДВС з фотокопією Розпорядження державного виконавця від 31.03.2003 р., а тому на відповідача не може бути покладений обов`язок щодо сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, а тому підстав для задоволення позову ОСОБА_2 немає.

Повторно сума стягнутих аліментів стягнута бути не може.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 27 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2016 року -скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Звенигородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку в сумі 5468 гривень 07 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2220 гривень.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка за прострочення виплати аліментів за період з вересня 2008 року по 1 червня 2016 року, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати. Наданий позивачем розрахунок не в повній мірі відповідає розрахунку Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 12 грудня 2016 року.

За основу суд апеляційної інстанції бере останній розрахунок від 12 грудня 2016 року( а.с. 105-108), заборгованість по якому визнана відповідачем в судовому засіданні.

Отже, за таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що загальна сума заборгованості неустойки (пені) за аліментами за період з вересня 2008 року по 1 червня 2016 року за виключенням тих місяців за вказані роки, в яких заборгованість по сплаті аліментів відсутня становить 5762 гривень 15 копійок, позивач просила стягнути суму неустойки в розмірі 5468 гривень 07 копійок, яка і підлягає до задоволення, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог (ст.11 ЦПК).

За таких обставин, колегія суддів, приходить до висновку, про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції

Постановою Верховного Суду від 12 червня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Черкаської області від 27 лютого 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду касаційної інстанції мотивовано тим, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України, що суд врахував при встановленні доведеності вини відповідача.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, та дійшов передчасного висновку про те, що неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Також вважав, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка за прострочення виплати аліментів за період з вересня 2008 року по 01 червня 2016 року, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати.

У зв`язку з наведеним оскаржувану постанову апеляційного суду не можна вважати законною й обґрунтованою.

За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та постановлене з порушення норм процесуального права, що в силу пункту 1 частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У січні 2017 року ОСОБА_1 подала до Апеляційного суду Черкаської області апеляційну скаргу, в якій просить рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2016 року скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що згідно довідки-розрахунку Звенигородського відділу ДВС від 12 грудня 2016 року (уточненої) станом на 01 червня 2016 року сума заборгованості по аліментах у ОСОБА_2 становить 17333,02грн. На час подання позовної заяви вона становила 20633,02грн., але відділом ДВС були враховані квитанції надані відповідачем на 3300,0грн. і вони визнані нею, а тому і були зменшені позовні вимоги.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 27 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2016 року скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Звенигородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку в сумі 5468 гривень 07 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2220 гривень.

Постановою Верховного Суду від 12 червня 2019 року касаційну скаргу касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Черкаської області від 27 лютого 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 12 липня 2019 року справу прийнято до провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 12 липня 2019 року справу призначено до розгляду.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» апеляційний суд Черкаської області ліквідова, утворено Черкаський апеляційний суд.

Відповідно до ч. 5 ст 31 ЦПК України у разі ліквідації суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом.

26 липня 2019 року розпочав свою роботу Черкаський апеляційний суд, у зв`язку з чим йому була передана для розгляду вказана цивільна справа.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями через систему документообігу суду 06 серпня 2019 року визначено для розгляду суддю (суддю-доповідача) Черкаського апеляійного суду Єльцова В.О., членів колегії суддів: Бородійчук В.Г., Нерушак Л.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року справу прийнято до провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про її розгляд та з викликом сторін в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Згідно з приєднаною за ухвалою суду, довідки № 19972 від 27.12.2016 року виданої Звенигородським міськрайонним відділом ДВС з розпорядженням державному виконавцю Євтушенко А.В. - 31.03.2003 р. за вих. №900 до бухгалтерії ПСП «Колос» с. Стецівка Звенигородського району відділом ДВС Звенигородського районного управління юстиції направлялося Розпорядження державного виконавця про проведення відрахувань із заробітку гр. ОСОБА_2 , що було видане на підставі виконавчого листа № 2-128 від 03.02.2003 року виданого Звенигородським районним судом про стягнення з гр. ОСОБА_2 аліментів на користь гр. ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, на утримання сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ., починаючи з 23.01.2003 року і до повноліття дитини. У Розпорядженні державного виконавця зазначено: «пропонується з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків проводити утримання в розмірі 1/4 частини починаючи з 23.01.2003 року і до повноліття дитини. Стягнуті кошти слід надсилати ОСОБА_1 за адресою: с. Чичиркозівка Звенигородського району». В додатку зазначається фотокопія Розпорядження державного виконавця від 31.03.2003 року на 1-му арк.

З довідки № 82 від жовтня 2005 року виданої ПП «Колос» с. Стецівка Звенигородського району, вбачається, що аліменти на користь ОСОБА_1 утримано в розмірі 25% за липень, серпень, вересень 2005 р. з 15.07.2005р. по 17.10.2005р. (а.с.37).

Таким чином, суд приходить до висновку, що заборгованість по аліментам станом на час розгляду позову становить 00 грн. 00 коп.

2. Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 18 грудня 1999 року Спецівською сільською радою Звенигородського району, батьками малолітнього ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5).

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 03 лютого 2003 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітків та доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до повноліття дитини. Рішення вступило в законну силу.

У Звенигородському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває на виконанні виконавчий лист від 03 лютого 2003 року, виданий Звенигородським районним судом Черкаської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 23.01.2003 року і до повноліття дитини.

Відповідач рішення суду виконав частково, внаслідок чого за період з вересня 2008 року по червень 2016 року державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості і сума такої заборгованості складає 17 333 гривень 02 копійки (а.с. 105-108).

Позивачкою 14.12.2016 було подано заяву про зменшення позовних вимог та здійснено розрахунок пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 5468 гривень 07 копійок, та просила стягнути з ОСОБА_2 неустойку за несплату аліментів в сумі 5468,07грн. за період з вересня 2008 року по 01 червня 2016 року.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

З огляду на вище зазначене вбачається, що позивачем надано неправильний розрахунок неустойки (пені), оскільки даний розрахунок не відповідає чинним нормам законодавства.

Колегія судів вважає за необхідне здійснити власний розрахунок, який відповідає вимогам ст.196 СК України.

Колегія суддів при визначенні розміру пені виходить з такого розрахунку:

Вересень 2008 року (272х1%х31) = 84,32грн.; жовтень 2008 року (144х1%х30) =43,20грн.; листопад 2008 року (266х1%х2770) = 7368,20грн.; грудень 2008 року (272х1%х2739) = 7450,08грн.;

Лютий 2009 року (144х1%х2649) = 3814,56грн.; вересень 2009 року (221х1%х2435) = 535,70грн.; жовтень 2009 року (27х1%х2404) =649,08грн.; листопад 2009 року (77х1%+2374) =1827,98грн.; грудень 2009 року (337х1%х2343) = 7895,91грн.;

Березень 2010 року (169х1%х2253) = 3807,57грн.; квітень 2010 року (41х1%х2223) = 911,43грн.; травень 2010 року (341х1%х2192) = 7474,72грн.; вересень 2010 року (183х1%х2070) = 3788,10грн.; жовтень 2010 року (360х1%х2039) = 7340,40грн.; листопад 2010 року (10х1%х2009) = 200,90грн.; грудень 2010 року (360х1%х1978) = 7120,80грн.

Січень 2011 року (85х1%х1947) = 1654,95грн.; лютий 2011 року (135х1%х1919) = 2590,65грн.; березень 2011 року (35х1%х1888) = 660,80грн.; квітень 2011 року (55х1%х1858) = 1021,90грн.; травень 2011 року (405х1%х1827) = 7399,35грн.; червень 2011 року (105х1%х1797) = 1886,85грн.; липень 2011 року (55х1%х1766) = 971,30грн.; серпень 2011 року (5х1%х1735) = 86,75грн.; вересень 2011 року (405х1%х1705) = 6905,25грн.; листопад 2011 року (155х1%х1644) = 2548,20грн.; грудень 2011 року (405х1%х1613) = 6532,65грн.;

Січень 2012 року (107х1%х1582) = 1692,74грн.; лютий 2012 року (157х1%х1553) = 2438,21грн.; березень 2012 року (157х1%х1522) = 2389,54грн.; квітень 2012 року (57х1%х1492) = 850,44грн.; травень 2012 року (57х1%х1461) = 832,77грн.; червень 2012 року (97х1%х1431) = 1388,07грн.; липень 2012 року (497х1%х1400) = 6958,0грн.; серпень 2012 року (497х1%х1369) = 6803,93грн.; вересень 2012 року (80х1%х1339) = 1071,20грн.; грудень 2012 року (244х1%х1247) = 3042,68грн.;

Червень 2013 року (380х1%х1005) = 4050,80грн.; липень 2013 року (30х1%х974) = 310,50грн.; серпень 2013 року (618х1%х943) = 6204,72грн.; вересень 2013 року (18х1%х913) = 175,32грн.; жовтень 2013 року (118х1%х882) = 1112,74грн.; листопад 2013 року (118х1%х852) = 1077,34грн.; грудень 2013 року (618х1%х821) = 5450,76грн.;

Січень 2014 року (618х1%х851) = 5259,18грн.; лютий 2014 року (618х1%х823) = 5086,14грн.; березень 2014 року (118х1%х792) = 934,56грн.; квітень 2014 року (118х1%х762) = 899,16грн.; травень 2014 року (118х1%х731) = 862,58грн.; червень 2014 року (118х1%х701) = 827,18грн.; липень 2014 року (618х1%х670) = 4140,60грн.; серпень 2014 року (618х1%х639) = 3949,02грн.; вересень 2014 року (618х1%х609) = 3763,62грн.; грудень 2014 року (264х1%х517) = 1364,88грн.;

Січень 2015 року (636х1%х486) = 3090,96; лютий 2015 року (136х1%х458) = 622,88грн.; березень 2015 року (636х1%х427) = 2715,72грн.; квітень 2015 року (636х1%х397) = 2524,92грн.; травень 2015 року (636х1%х366) = 2327,76грн.; листопад 2015 року (116х1%х183) = 212,28грн.; грудень 2015 року (636х1%х152) = 966,72грн.;

Січень 2016 року (636х1%х60) - 381,60грн.; лютий 2016 року (636х1%х31) = 197,16грн.; квітень 2016 року (543х1%х31) = 168,33грн.

Таким чином, пеня за несвоєчасну сплату аліментів ОСОБА_2 (за період з 01.09.2008 по 01.06.2016) станом на 01 червня 2016 року складає 178 716,15 грн.:

Проте, відповідно до ст. 196 СК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 17333,02 грн., що є не більше 100 відсотків заборгованості.

Однак, вищевказана сума в розмірі 17333,02грн є значно більшою ніж сума, що була заявлена в позовних вимогах ОСОБА_1 при зверненні з позовом (заява про зменшення позовних вимог - 5468,07грн. (а.с.102-103).

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Колегія суддів приходить до висновку, що підлягає до стягнення пеня за прострочення сплати аліментів з ОСОБА_2 в межах заявлених позовних вимог ОСОБА_1 , а саме в розмірі 5468,07 грн.

Крім цього, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Ч. 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Встановлено, що в матеріалах справи міститься договір на представництво в процесі, укладений 10 червня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , діючим на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, квитанція про сплату коштів в сумі 500грн. за складання позовної заяви (а.с. 11), квитанція про сплату коштів за участь у судовому засіданні в сумі 500грн. (а.с. 12), квитанція про сплату коштів за складання позовної заяви та за участь у судовому засіданні в сумі 2500грн. (а.с. 104).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаний адвокатом з 10 червня 2016 року однак відсутній розрахунок розміру витрат на правову допомогу по день ухвалення судового рішення та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги відповідно до вимог ч.3 ст.137 ЦПК України.

Відсутність розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи суперечність поданих документів колегія суддів приходить до висновку, що неможливо визначити, яка фактично робота була виконана адвокатом та з чого складається, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат за надання правової допомоги підлягають відмові у задоволенні.

Частинам 1, 2, 13 ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на це, рішення суду першої інстанції підлягає до скасування повністю та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Звенигородський міськрайонним відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Звенигородський міськрайонним відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку у розмірі 5468 ( п`ять тисяч чотириста шістдесят вісім) гривень 07 копійок.

Стягунти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551,21 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді