П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року

м. Рівне

Справа №561/652/18

Провадження №22-ц/4815/72/19

Головуючий у суді першої інстанції: Дідик А.В.

Місце, дата і час ухвалення рішення суду

(вступна і резолютивна частини): 10.10.2018

у смт. Зарічне Рівненської області о 12 год. 03 хв.

Повний текст рішення складено: 10.10.2018 р

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Бондаренко Н.В., Ковальчук Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" - Литвиненко Оленою Леонідівною на заочне рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 10 жовтня 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк" або банк) звернулося в Дубровицький районний суд до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №0704/51 від 24.04.2007. Позов мотивовано тим, що зобов'язання за даним договором ОСОБА_3 як позичальник прострочив, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 28 621, 56 гривень, з яких: 5 853, 92 гривень склала заборгованість за кредитом, 8 679, 91 гривень - заборгованість за процентами за користування кредитом, 12 486, 70 - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором, 250 гривень - штраф (фіксована частина) і 1 351, 03 гривень - штраф (процентна складова). ОСОБА_4 як поручитель зобов'язалася у разі невиконання позичальником своїх кредитних зобов'язань солідарно відповідати разом із ОСОБА_3 перед кредитодавцем.

Просило стягнути солідарно із відповідачів на користь банку зазначену суму.

Ухвалою судді Дубровицького районного суду від 14 червня 2016 року відкрито провадження у зазначеній справі.

У запереченнях проти позову, поданих 28 липня 2016 року, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, вважаючи вимоги необґрунтованими, покликалися на факт відсутності боргу перед АТ КБ "Приватбанк", оскільки ці обставини встановлені іншими рішеннями у цивільних справах, що набрали законної сили.

Ухвалою Дубровицького районного суду від 28 липня 2016 року закрито провадження у справі за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 12 жовтня 2016 року апеляційну скаргу банку задоволено, а ухвалу суду першої інстанції скасовано і направлено йому ж для продовження розгляду.

10 травня 2017 року ОСОБА_4 померла.

Розпорядженням голови Дубровицького районного суду від 09 липня 2018 року дану справу передано відповідно до пункту 4 ч. 2 ст. 31 ЦПК України до Зарічненського районного суду для розгляду.

Ухвалою судді Зарічненського районного суду від 23 липня 2018 року прийнято позовну заяву АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 27 серпня 2018 року об 11 год. 00 хв.

У серпні 2018 року позивачем збільшено розмір позовних вимог до 44 075, 80 гривень, що складається з 5 853, 92 гривні заборгованості за кредитом, 15 634, 99 гривень заборгованості за відсотками за користування кредитом, 20 249, 95 гривень пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 250 гривень штрафу (фіксована частина) та 2 086, 94 гривні штрафу (процентна складова).

Заочним рішенням Зарічненського районного суду від 10 жовтня 2018 року банку відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На рішення суду представником АТ КБ "Приватбанк" - Литвиненко О.Л. подано апеляційну скаргу. де покликається на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

На її обґрунтування зазначалося про допущення судом прогалин в оцінці наявних у справі доказів, а також недодержання вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України щодо обов'язковості виконання зобов'язань у передбачений договором термін (строк). Починаючи з 23 лютого 2009 року, позичальник прострочив кредитні зобов'язання, здійснюючи сплату коштів не в повній мірі, як це передбачено умовами кредитного договору. Залишено без уваги те, що за ці порушення кредитором нараховуються відсотки за користування коштами у розмірі 40 процентів річних, а не 18 процентів - як порахував суд (пункти 4.3. і 6.1. кредитного договору №0704/51 від 24 квітня 2007 року.

Вважає, що належними і допустимими доказами обставини відсутності заборгованості не є доведеними. Спростування розрахунку заборгованості повинно здійснюватися відповідно до положень ст.ст. 81, 76, 77, 78, 103 ЦПК України лише висновком економічної експертизи. Між тим, відповідач доказів на спростування спірної заборгованості не надав, власного розрахунку не навів, розмір боргу не оспорював, а клопотання про призначення експертизи не заявляв.

З викладених міркувань просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове - про задоволення позову в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи АТ КБ "Приватбанк", колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи, 24 квітня 2007 року між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №0704/51, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику 120 000 гривень кредиту в термін до 22 квітня 2010 року. а відповідач зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування в строки та в порядку, що встановлені договором (а.с. 10-13, зв.).

З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_3 між АТ КБ "Приватбанк" і ОСОБА_4 того ж числа укладено договір поруки № 0704/51/ДП, за яким поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором у тому ж розмірі, що й боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником обов'язків за за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с. 14).

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу утворення, починаючи з першого факту прострочення 23 лютого 2009 року, боргу зі сплати коштів позичальником на користь АТ КБ "Приватбанк", передбачених умовами кредитного договору №0704/51 від 24 квітня 2007 року, а тому й виникнення в банку права вимоги на солідарне стягнення заборгованості з відповідачів.

З огляду на прострочення позичальником кредитних зобов'язань 16 листопада 2015 року АТ КБ "Приватбанк" своїм листом №30.1.0.0/2-060 повідомив відповідачів про існування заборгованості за кредитним договором у розмірі 25 111, 98 гривень, з яких: 5 853, 92 гривні складають заборгованість за кредитом, 8 679, 91 гривню - заборгованість за процентами за користування кредитом, 10 578, 15 гривень - пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. У разі непогашення заборгованості банк попередив про примусове її стягнення (а.с. 5-5, зв.).

ОСОБА_4 померла 10 травня 2017 року, внаслідок чого припинилася її порука.

Станом на 21 червня 2018 року розмір заборгованості за кредитним договором становив 44 075, 80 гривень, де 5 853, 92 гривні - заборгованість за тілом кредиту, 15 634, 99 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 20 249, 95 гривень - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 250 гривень - штраф (фіксована частина) і 2 086, 94 гривень - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст.ст. 1054, 1050, 526, 527, 530 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Правова позиція Великої Палати Верховного Суду, що висловлена в її постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18, вказує, що для належного виконання зобов'язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Беручи до уваги викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання (пункти 44, 53, 54).

Згідно із ч. 4 ст. 262 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, з моменту прострочення позичальником виконання зобов'язання, тобто з 01 лютого 2009 року, по день припинення строку кредитування, передбаченого умовами кредитного договору від 24 квітня 2007 року №0704/51, тобто по 23 квітня 2010 року, до стягнення з відповідача на користь АТ КБ "Приватбанк" підлягають заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за процентами за користування кредитом та пеня за порушення строків розрахунку.

Щодо 250 гривень штрафу (фіксована частина) і 2 086, 94 гривень штрафу (процентна складова), то ці суми до стягнення не підлягають, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності. Тому їх одночасне застосування за одне і те ж порушення - термін виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України про заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Норми частин 1-2 ст. 614 ЦК України передбачають відповідальність особи, яка порушила зобов'язання, за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Апеляційним судом ураховується, що в спірних правовідносинах діє презумпція винуватості боржника, тоді як ОСОБА_3 не спростував наявності заборгованості за кредитним договором та її розміру, фактично самоусунувшись від заперечення проти позову через неявку в судові засідання з невідомих причин. Тому з нього слід стягнути на користь банку 5 853, 92 гривні заборгованості за тілом кредиту, 3 754, 49 гривень заборгованості за процентами за користування кредитом та 7, 97 пені за порушення строків розрахунку, що разом складає 9 616 гривень (а.с. 239-240, т. 1).

Приходячи до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги, що решта заявленої позивачем заборгованості виходить за межі терміну кредитування, що встановлений кредитним договором, а тому до задоволення не підлягає. Тобто позов у частині стягнення з ОСОБА_3 11 880, 50 гривень (15 634, 99 гривень - 3 754, 49 гривень) заборгованості за процентами за користування кредитом та 20 241, 98 гривень (20 249, 95 гривень - 7, 97 гривень) пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором підлягає відмові.

Як убачається, суд першої інтенції при вирішенні спірних правовідносин уваги на наведені обставини не звернув, що призвело до ухвалення ним рішення, яке не може залишатися чинним.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Мотивами для скасування оскаржуваного рішення та прийняття постанови про часткове задоволення позову відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є порушення норм процесуального права, що спонукало до неправильного застосування норм матеріального права.

Понесений позивачем і документально підтверджений судовий збір відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає частковій компенсації із ОСОБА_3 на користь АТ КБ "Приватбанк". Ураховується, що при пред'явленні позову сплачено разом із судовим збором при поданні апеляційної скарги на ухвалу Дубровицького районного суду від 28 липня 2016 року 7 161 гривню. При поданні ж апеляційної скарги на рішення суду сплачено ним же 2 643 гривні. Тому частка сукупно сплаченого судового збору, яку слід стягнути пропорційно до задоволених вимог, складає 2 182 гривні, що вираховується за формулою: 44 076 гривень : 100% = 9 616 гривень : Х.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" - Литвиненко Олени Леонідівни задовольнити частково.

Заочне рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 10 жовтня 2018 року скасувати.

Позов Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 5 853 (п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят три) гривні 92 копійки заборгованості за тілом кредиту, 3 754 (п'ять тисяч сімсот п'ятдесят чотири) гривень 49 копійок заборгованості за процентами за користування кредитом та 7 (сім) гривень 97 копійок пені за порушення строків розрахунку, що разом складає 9 616 гривень.

Відмовити Акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" в решті позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення 11 880, 50 гривень заборгованості за процентами за користування кредитом, 20 241, 98 гривень пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 250 гривень штрафу (фіксована частина) і 2 086, 94 гривень штрафу (процентна складова).

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 2 182 (дві тисячі сто вісімдесят дві) гривні судового збору.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк"; вулиця Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094, Україна; ; МФО: 305299.

Відповідач: ОСОБА_3; АДРЕСА_1; ідент. номер платника податків: НОМЕР_1.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.В. Бондаренко

Н.М. Ковальчук