ПОСТАНОВА

Іменем України

01 лютого 2019 року м. Кропивницький

справа № 398/1075/18

провадження № 22-ц/4809/140/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Суровицької Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Авраменка О.В. від 07 вересня 2018 року у справі за позовом Інституту військово-морських сил Національного університету «Одеська морська академія» до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, -

встановив:

У квітні 2018 року Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (далі - Інститут) звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 05.10.2015 року з ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового підрозділу вищого навчального закладу. Наказом ректора Національного університету «Одеська морська академія» від 30.11.2017 року № 2092 матроса ОСОБА_1, курсанта 3 курсу Інституту було відраховано через недисциплінованість останнього, а наказом начальника Інституту від 14.12.2017 року №264 його було виключено із списків особового складу та оголошено суму до відшкодування за час навчання в загальному розмірі 53 600 грн. 92 коп., з яких 51 940 грн. 92 коп. - витрати, пов'язані із продовольчим забезпеченням відповідача, а 1660 грн. - витрати, пов'язані із грошовим забезпеченням відповідача.

Посилаючись на те, що дане відшкодування витрат відповідачем передбачено умовами укладеного між сторонами контракту в разі його розірвання через недисциплінованість, із вказаною сумою відшкодування він був ознайомлений, однак у добровільному порядку сплатити її відмовляється, позивач просить стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування витрат за навчання 53 600 грн. 92 коп.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2018 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

При цьому послався на нікчемність контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України з тих підстав, що на момент укладення йому, як стороні контракту, ще не виповнилося повних 17 років, тобто він був особою з неповною цивільною дієздатністю, і без згоди батьків, якої не було, не міг його підписувати.

Також послався на невідповідність назви позивача (Інституту військово-морських сил Національного університету «Одеська морська академія») назві сторони контракту («Одеська морська академія»), що на його думку, свідчить про те, що Інститут військово-морських сил Національного університету «Одеська морська академія» є неналежним позивачем.

Вказує також на те, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про відрахування його у зв'язку із вчиненням ним грубих або неодноразових порушень військової дисципліни.

Крім того, не погоджується із розміром відшкодування, вважаючи його необґрунтованим.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 526, 530, 610 частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що наказом ректора Одеської національної морської академії від 31 липня 2015 року №1583 ОСОБА_1 зараховано на навчання на факультет військово-морських сил ОНМА на перший курс денної форми навчання на 2015-2016 навчальний рік освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» за державним замовленням /а.с. 29/.

02 жовтня 2015 року між Міністерством оборони України в особі начальника факультету військово-морських сил Одеської національної морської академії та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу /а.с.27-28/.

Відповідно до умов Контракту, відповідач зобов'язався, зокрема відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Наказом ректора Національного університету «Одеська морська академія» від 30.11.2017 року № 2092 відраховано через недисциплінованість матроса ОСОБА_1, курсанта 3 навчального курсу /а.с.30/.

Наказом Начальника Інституту від 04 грудня 2017 року достроково розірвано контракт про навчання через службову невідповідність та зараховано у розпорядження начальника Інституту з 04 грудня 2017 року /а.с.125/.

Наказом начальника Інституту від 14 грудня 2017 року №264 відповідача з 14 грудня 2017 року виключено із списків особового складу Інституту ВМС НУ «ОМА» та оголошено суму до відшкодування за час навчання у розмірі 53 600,92 грн., з яких, вартість продовольчого забезпечення - 51 940,92 грн., грошове забезпечення - 1 660,00 грн. /а.с.31/.

Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Згідно з п. 3 Порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку (пункт 7 Порядку).

Як убачається з наданих позивачем довідок, за період з 31.07.2015 року по 15.12.2017 року на харчування курсанта ОСОБА_1 було використано коштів на суму - 51 940,92 грн. та за період з вересня 2015 року по грудень 2017 року використано коштів на грошове забезпечення в розмірі1660 грн. /а.с.64-65/.

З нарахованою Інститутом сумою відшкодування, пов'язану з утриманням у вищому навчальному, відповідач погодився, що підтверджується повідомленням від 15.12.2017 року /а.с.32/.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Посилаючись на нікчемність контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України з тих підстав, що на момент укладення йому, як стороні контракту, ще не виповнилося повних 17 років, відповідач для правового обґрунтування застосовує ч.2 ст.221 ЦК України, яка передбачає правові наслідки вчинення правочину малолітньою особою за межами її цивільної дієздатності.

За правилами ст. 31 ЦК України малолітньою вважається фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років.

Оскільки, відповідачу на момент укладення контракту виповнилося 16 повних років він був неповнолітньою особою, відповідно, норми даної статті до спірних правовідносин не застосовуються.

При цьому, згідно вимог ст. 222 ЦПК України правочин, який неповнолітня особа вчинила за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальника, може бути згодом схвалений ними у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу.

Правочин, вчинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальників, може бути визнаний судом недійсним за позовом заінтересованої особи.

Однак, питання недійсності правочину суд не розглядає, оскільки це не є предметом спору.

Доводи скарги про те, що між сторонами відсутні договірні відносини, оскільки контракт укладався з факультетом військо-морських є безпідставними з огляду на таке.

Так, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 року № 433 факультет Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» реорганізовано шляхом перетворення його в Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія». Реорганізацію здійснити в межах асигнувань, передбачених Міністерству оборони для підготовки військових фахівців у вищих навчальних закладах, підвищення кваліфікації та перепідготовки. Особи, які навчаються на факультеті Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», продовжують навчання в Інституті Військово-Морських Сил зазначеного Університету.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів про відрахування відповідача за недисциплінованість спростовуються матеріалами справи, зокрема, витягом з наказу №209 від 30 листопада 2017 року (а.с. 12)

Висловивши незгоду з розміром відшкодування, вважаючи його необґрунтованим, відповідач не вказав, який саме розмір відшкодування вважає належним, не надав відповідного розрахунку, таким чином, не спростував належними доказами вимоги позовної заяви в частині розміру відшкодування 53600 грн.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, а лише зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновкам суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: