Справа № 285/1960/19
провадження у справі № 2/0285/798/19
16 вересня 2019 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді………….......Літвин О.О.
секретаря…………………………Дуянової Г.Г.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
за правилами спрощеного позовного провадження
про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -
У червні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просив визнати її такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 (далі - Квартира).
В обґрунтування позову зазначає, що він є власником Квартири, в якій зареєстрована його донька - відповідачка по справі, однак з 2010 року не проживає, комунальні платежі не сплачує, жодної участі в утриманні житла не бере, на даний час виїхала за межі міста без залишення координат про своє місце проживання, у зв`язку з чим, позбавлений вирішити вказане питання у позасудовому порядку. Факт реєстрації відповідачки порушує його право на вільне володіння, користування та розпорядження майном.
Сторони в судове засідання не прибули.
Позивач в заяві до суду просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав.
Відповідачка в судове засідання повторно не прибула, про дату слухання справи повідомлена вчасно та належним чином, відповідно до вимог розділу І глави 7 ЦПК України. Правом подати відзив на позов відповідачка не скористалася, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі без фіксації судового процесу звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 12.04.2006 позивач є власником Квартири, що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів від 12.04.2006 та реєстраційним посвідченням в Новоград-Волинському МБТІ, відповідно до якого Квартиру записано в реєстрову книгу №24 за реєстровим № 548/6 від 17.04.2006.
Відповідно до довідки ОСББ «Морське» від 16.05.2019 у Квартирі без реєстрації проживає її власник - позивач по справі та його донька - ОСОБА_2 , відповідачка по справі.
Актом обстеження депутата Новоград-Волинської міської ради сьомого скликання ОСОБА_5 від 20.05.2019 встановлено, що у Квартирі, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 зареєстровані, окрім інших, ОСОБА_2 , яка протягом декількох років у ній не проживає, що підтверджують сусіди: ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.48 Закону України «Про власність»).
На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад 1 рік.До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, Квартира належить позивачу, відповідачка - є донькою власника житлового приміщення, проте не проживає в ній без поважних причин понад 1 рік, однак продовжує перебувати на реєстраційному обліку за вищезазначеною адресою, чим порушує права позивача, як власника, в тому числі, можливості на свій розсуд вільно користуватися та розпоряджатися своїммайном. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, - суд
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.О.Літвин