Номер провадження 2/754/2025/19
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2019 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.,

за участі секретаря судового засідання - Гайворонського В.М.,

позивачів ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися у серпні 2018 року до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю, посилаючись на той факт, що вони є власниками 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, 1/3 частина вказаної вище квартири, належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 Кімнати в квартирі ізольовані, оскільки в добровільному порядку позивачі та відповідачка не можуть знайти домовленості, відповідачка чинить перешкоди у користуванні квартирою, позивачі змушені звернутися до суду з вимогою встановити порядок користування квартирою.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 06.08.2018 року позовну заяву було залишено без руху

Позивачами на виконання вищевказаної ухвали суду, у встановлений суддею строк, було усунуто зазначені недоліки.

Ухвалою Деснянського районного суду в м. Києві від 16.08.2018 року судом відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання

В порядку підготовчого провадження судом були вивчені матеріали справи, з'ясовані всі фактичні обставини справи, таким чином ухвалою суду від 15.11.2018 року було призначено справу до судового засідання в порядку загального позовного провадження

У судовому засіданні позивачі позов підтримали, просили суд встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: у користування позивачів виділити житлову кімнату площею 19 кв. м. разом з балконом 1,8 м. кв., що максимально відповідає їх частці в праві власності на квартиру. У користуванні відповідача залишити житлову кімнату, площею 11, 5 кв. м., що перевищує в натурі розмір її частки в праві власності на квартиру (1/3 частина має відповідати площі у 10,2 кв. м). В загальному користуванні залишити: кухню - 7,9 кв.м., вбиральню - 1 кв.м., ванну кімнату -2,6 кв.м., коридор - 7,5 кв.м..

Разом з тим, розподілити особові рахунки на оплату житлово- комунальних послуг, що надаються на квартиру (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд прибудинкових територій ) відповідно до встановленого порядку користування квартирою.

Відповідач у судовому засідання позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила суд про їх задоволення. При цьому зазначила, що даний порядок відповідає фактичному користуванню житловим приміщенням сторонами у справі.

Вислухавши вступне слово сторін у справі, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку..

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Судом встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації №836 від 30.05.2005 року зареєстрована на праві приватної, спільної (сумісної або часткової ) власності на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» і записана у реєстрову книгу за № 2465 07.06.2005 року, належить на праві власності ОСОБА_1, та членам її сім"ї ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частках (а.с.5).

За даними технічного паспорту, виготовленого станом на 2005 р., спірна квартира за адресою АДРЕСА_1 є двохкімнатною , ізольованою квартирою, жилою площею 30,5 м2, загальною площею 51,3 м2, та складається з наступних окремих кімнат: 1-а кімната - 11,5 кв.м; 2-а кімната - 19.кв.м.; Кухня - 7,9 кв. м; Вбиральна - 1 кв.м; Ванна кімната - 2,6 кв.м; Коридор - 7,5 кв. м. (а.с.7-9).

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 зареєстровані та фактично проживають у даній квартирі.

Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Згідно зі ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною власністю чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.10.91 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухні, коридор,тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачам належить на праві власності 2/3 частини квартири, що складає 20,4 кв.м. ( 30,5 кв. м житлової площі х 2/3 частини = 20,4 кв. м.), що в натурі буде приблизно відповідати житловій площі у 19 кв. м., а тому позивачі просять встановити порядок користування спірною квартирою, а саме у користування позивачів виділити житлову кімнату жилою площею 19 кв. м. разом з балконом 1,8 м. кв., що максимально відповідає їх спільній частці в праві власності на квартиру. У користуванні відповідача залишити житлову кімнату, жилою площею 11, 5 кв. м., що перевищує в натурі розмір її частки в праві власності на квартиру (1/3 частина відповідає площі у 10,2 кв. м). В загальному користуванні просять залишити: кухню - 7,9 кв.м., вбиральню - 1 кв.м., ванну кімнату -2,6 кв.м., коридор - 7,5 кв.м.. Проти даного порядку не заперечувала відповідач та визнала позховні вимоги у повному обсязі.

За таких обставин, суд аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, приходить до висновку про задоволення даної частини позовних вимог.

Разом з тим, зі змісту позовних вимог та пояснень сторін у справі, вбачається, що позивачі та відповідач мають разом сплачувати плату за надання комунальних послуг, однак виконання обов'язків по сплаті вказаних послуг ускладнюються постійними з цього приводу конфліктами та наявністю лише одного особового рахунку. У відповідності зі ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати.

Відповідно до ст.20 ч.3 п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Також, нормою Закону визначено обов'язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» регулюються особливості укладання договорів у багатоквартирному будинку. Із норми ч.4 вказаної статті слідує, що процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Виходячи з вказаних положень, з'явлення вимог про розподіл особових рахунків є передчасним і безпідставним, так як в суді не встановлено що позивачами вносився б проект договору та виконувалася процедура погодження його умов, в тому числі й щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг та його оплату, відповідно до часток у праві спільної часткової власності на квартиру.

Встановлення порядку користування квартирою між її співвласниками за рішенням суду є самостійною підставою для звернення позивачів з метою розподілу особових рахунків, а у разі відмови в цьому останні не позбавлені права звернутись за захистом своїх порушених прав до суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю підлягає задоволенню частково, а саме в частині вимог щодо визначення порядку користування квартирою у спосіб, визначений позивачами у позовній заяві, інша частина позовних вимог не підлягає задоволенню судом.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 150 ЖК Української РСР,ст. ст. 319, 355, 358, 360, 391,396 ЦК України, ст.ст. 77-84, 141,142, 259, 260, 264-266, 269 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю- задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:

-виділити у користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1) житлову кімнату, площею 19 м.кв. разом з балконом 1,8 м.кв.;

-виділити у користування ОСОБА_3, (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) житлову кімнату, площею 11,5 м.кв.;

-в загальному користуванні залишити: кухню - 7,9 м.кв., вбиральню - 1 м.кв., ванну кімнату - 2,6 м.кв., коридор - 7,5 м.кв..

В задоволенні інших вимог позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1)) судовий збір у розмірі 352,40 грн..

Стягнути з ОСОБА_3, (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 352,40 грн..

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя: