ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року

м. Черкаси

справа № 712/15928/13-ц

провадження № 22-ц/821/95/19
категорія: 310020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого: Єльцова В.О.,

суддів: Бородійчука В.Г., Нерушак Л.В.

секретаря: Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

представник позивача: ОСОБА_3

треті особи: Департамент соціальної політики Черкаської міської ради, Центральний відділ Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент соціальної політики Черкаської міської ради, Центральний відділ Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в :

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент соціальної політики Черкаської міської ради, Центральний відділ ДВС Черкаського МУЮ, про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 жовтня 1996 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини доходів до досягненню дитиною повноліття. З грудня 2001 року відповідач припинив сплачувати аліменти, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 28 січня 2014 року склала 57 763 грн. 31 коп.

В ході судового розгляду представник позивача неодноразово уточнював позовні вимоги та остаточно просив у зв`язку з простроченням сплати аліментів стягнути з відповідача неустойку в сумі 336 283 грн. 10 коп., яка нарахована за період з 1 лютого 2004 року по 31 березня 2013 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду Черкаської області від 30.03.2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент соціальної політики Черкаської міської ради, Центральний відділ Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 9431 (дев`ять тисяч чотириста тридцять однієї) грн. 83 коп. У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят однієї) грн. 20коп.

Рішення суду 1 інстанції мотивовано тим, що відповідно до постанови державного виконавця державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві від 28 січня 2014 року заборгованість за аліментами ОСОБА_2 становить 57 763 грн. 31 коп. Оскільки аліменти з відповідача стягнуто в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно; позивач просить стягнути пеню за несплату аліментів за період із 1 лютого 2004 року по 31 березня 2013 року (без урахування пені за січень-березень 2013 року) (а.с. 114, т.2), то в межах цих позовних вимог та за урахуванням наявних у матеріалах справи доказів про доходи відповідача за цей період, суд робить наступні розрахунки пені за аліментами відповідно до формули, вказаної у постановах Верховного Суду України (висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 16 березня 2016 року (справа № 6-300цс16), а також у постановах від 1 липня, 25 листопада та 16 грудня 2015 року та 2 листопада 2016року). Таким чином, за період із 1 лютого 2004 року по 31 грудня 2012 року (із урахуванням меж позовних вимог) розмір пені у зв`язку з несплатою аліментів становить 9 431 грн 83 коп, і така має бути стягнута з відповідача на користь позивача.

Також, судом 1 інстанції в рішенні зазначено, що не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що він періодично здійснював сплату аліментів позивачу, що випливає із наявних у матеріалах справи квитанцій, оскільки цим квитанціям було надано оцінку судами, у тому числі й ВССУ в ухвалі від 17 вересня 2014 року, де суд касаційної інстанції вказав про неналежність цих доказів.

Водночас, суд 1 інстанції не погодився із доводами позивача про необхідність стягнення пені у значно більшому розмірі, оскільки такі доводи суперечать змісту ст. 196 СК України та правовим висновкам Верховного Суду України щодо методики розрахунку заборгованості за пенею у зв`язку з несплатою аліментів.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 10 травня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 відхилено.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент соціальної політики Черкаської міської ради, Центральний відділ Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що вирішуючи даний спір, суд 1 інстанції врахував, що ОСОБА_2 належним чином не виконував свій обов`язок зі сплати аліментів, внаслідок чого виникла заборгованість, застосував до спірних правовідносин відповідну практику Верховного Суду України, правильно здійснивши розрахунок розміру пені, прийшов до обгрунтованого висновку, що пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів та визначив її розмір в 9 431 грн. 83 коп.

Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції

Постановою Верховного Суду від 29 травня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 10 травня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду касаційної інстанції мотивовано тим, що вирішуючи спір по суті, апеляційний суд не усунув допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права; належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги та правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за аліментами.

Суд касаційної інстанції зазначив, що висновки судів попередніх інстанцій, що неустойка (пеня) за один місяць рахується як заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць) - є помилковими.

Крім того, судом касаційної інстанції вказано, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У квітні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав до Апеляційного суду Черкаської області апеляційну скаргу, в якій просить рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 30 березня 2017 року скасувати в частині незадоволених позовних вимог на суму 326851,27грн., посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню в сумі 336283,10 грн. за несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 за період з 01.02.2004 року по 31.03.2013 року (без врахування пені, що повинна нараховуватись на суму боргу по аліментах за січень-березень 2013 року.

Апелянт вказує, що починаючи з грудня 2001 року відповідач не сплачує аліменти. За період знаходження виконавчого листа в Органах ДВС України відповідач має заборгованість по аліментах в сумі 54974,80грн. станом на січень 2013 року, тому вважає за можливе та необхідне нарахування неустойки (пені) 1% на суму несплачених відповідачем аліментів за кожен день прострочення за період з 01 лютого 2004 року по 31 березня 2013 року включно в сумі 336283,10грн. за несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 за період з 01.02.2004 року по 31.03.2013 року (без врахування пені, що повинна нараховуватися на суму боргу по аліментах за січень-березень 2013 року).

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 мотивована тим, що до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 СК України.

Вказує, що аналогічну позицію щодо порядку та строків стягнення пені за прострочення сплати аліментів має Верховний Суд України на прикладі Ухвали ВСУ від 15.06.2011 року, якою скасовано рішення апеляційного суду м. Києва від 27.05.2009 року, яке фактично скасовувало рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17.03.2009 року.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 9 431 грн. 83 коп. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20коп.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 10 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 30 березня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 29.05.2019 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 10 травня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 26 червня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду з викликом сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань.

Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме до цього зводиться правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 16 березня 2016 року (справа № 6-300цс16), а також у постановах від 1 липня, 25 листопада та 16 грудня 2015 року та 2 листопада 2016року.

Оскільки аліменти з відповідача стягнуто в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно; позивач просить стягнути пеню за несплату аліментів за період із 1 лютого 2004 року по 31 березня 2013 року (без урахування пені за січень-березень 2013 року) (а.с. 114, т.2), то в межах цих позовних вимог та за урахуванням наявних у матеріалах справи доказів про доходи відповідача за цей період, суд робить наступні розрахунки пені за аліментами відповідно до формули, вказаної у вищезазначених постановах Верховного Суду України.

Таким чином, за період із 1 лютого 2004 року по 31 грудня 2012 року (із урахуванням меж позовних вимог) розмір пені у зв`язку з несплатою аліментів становить 9 431 грн 83 коп, і така має бути стягнута з відповідача на користь позивача.

2.Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції не відповідає.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 жовтня 1996 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), починаючи із 24 вересня 1996 року і до досягнення дитиною повноліття.

Із постанови державного виконавця державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві від 28 січня 2014 року, якою звернуто стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за аліментами на заробітну плату у розмірі 70% заробітку, вбачається що сума заборгованості за аліментами станом на 28 січня 2014 року склала 57 763 грн. 31 коп.

Звертаючись до суду з позовом у червні 2013 року та неодноразово його уточнюючи, ОСОБА_1 остаточно просила стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 336 283 грн. 10 коп., нараховану за період з 01 лютого 2004 року по 31 березня 2013 року.

Частково задовольняючи позов та стягуючи неустойку у розмірі 9431 грн 83 коп., суд першої інстанції виходив з того, що за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів, при цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Проте погодитись з такими висновками не можна.

Відповідно до ч. 1 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Колегія суддів, погоджується із наданим позивачем розрахунком пені в межах позовних вимог, відповідно до якого її розмір становить: за 2004 рік - 20628,29 грн., за 2005 рік - 29522,23 грн., за 2006 рік - 51315,12 грн., за 2007 рік - 46154,45 грн., за 2008 рік - 34488,18 грн., за 2009 рік - 51300,82 грн., за 2010 рік - 50499,27 грн., за 2011 рік - 30481,18грн., за 2012 рік - 21893,56 грн., загальна сума - 336283,10 грн.

Разом з тим, ч. 1 ст. 196 СК України встановлено, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі, який не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, розмір якої відповідно до розрахунку державного виконавця від 28.01.2014 року становить 57 763 грн. 31 коп.

Оскільки порушення норм матеріального права призвело до неправильного вирішення справи, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру неустойки за прострочення сплати аліментів слід змінити, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку у розмірі 57 763 грн. 31 коп.

В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 30 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент соціальної політики Черкаської міської ради, Центральний відділ Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 жовтня 1996 року у розмірі 57 763 грн.31 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді