ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

04 вересня 2019 року

м. Харків

справа № 627/406/19

провадження № 22-ц/818/4178/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретаря - Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач: Краснокутська селищна рада Краснокутського району Харківської області,

третя особа : Краснокутська державна нотаріальна контора Харківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області, третя особа: Краснокутська державна нотаріальна контора Харківської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 25 червня 2019 року, постановленого у складі судді Токмакової А.П., в залі суду в м. Валки,

встановив :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті їх двоюрідної тітки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги посилались на те, що вони з поважних причин пропустили строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не знали про смерть тітки. Після смерті своїх рідних позивачі приїжджали до смт. Краснокутська переважно раз на рік, щоб прибратися на могилах своїх близьких родичів та щоб провідати свою тіку ОСОБА_4 та декілька раз їй телефонували. В травні 2018 р. вони приїхали на цвинтар в смт. Краснокутськ та побачили могилу, де була похована тітка. У Краснокутській селищній раді дізналися, що тітка померла та похована за кошти громади. Після смерті тітки відкрилася спадщина, яка складається з квартири по АДРЕСА_1 , яку позивачі мають намір успадкувати, оскільки у тітки більше родичів не має. Позивач ОСОБА_1 звернувся до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийнятття спадщини, але нотаріус йому відмовив, оскільки він пропустив строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На думку позивачів строк пропущений з поважних причин, оскільки позивачі не знали про смерть тітки, тому вчасно подати заяву про прийняття спадщини не могли. Просили відновити їм строк для прийняття спадщини та визначити строк на прийняття спадщини тривалістю в два місяці.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 25 червня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Крім того, витребувати у Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області та у Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області докази того, що останніми дійсно вживались всі необхідні заходи встановлення та повідомлення родичів всіх черг спадкування за законом про відкриття спадщини після померлої ОСОБА_4 шляхом публічного оголошення або повідомлення про смерть спадкодавці у пресі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Зазначає, що позивачі пропустили строк на подачу заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини через відсутність свідоцтв про народження, свідоцтв про шлюб та зміну прізвища бабусі та двоюрідної бабусі позивачів, а також у зв`язку з тим, що не були повідомлені своєчасно про смерть двоюрідної тітки ОСОБА_4 , тобто не були закликані до спадкування як спадкоємці, які віднесені законом до п`ятої черги спадкування за законом. Вказує, що на час звернення до нотаріуса у позивача ОСОБА_1 не було в наявності всіх письмових документів, які б підтверджували родинні зв`язку із спадкодавицею ОСОБА_4 , а також не було правовстановлюючих документів на спадкове майно. Вказує на те, що йому не було відомо чи вчиняв нотаріус дії для повідомлення позивачів про відкриття спадщини, чи здійснював їх виклик як спадкоємців за законом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення позивачами своїх прав щодо своєчасного отримання спадщини. Крім того, позивач ОСОБА_1 зазначає, що сільському голові Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області достеменно було відомо про смерть ОСОБА_4 та в нього були номери телефонів позивачів, однак ним, як посадовою особою органу місцевого самоврядування не було здійснено офіційного повідомлення позивачів про смерть їхньої родички. Слід зазначити, що судом першої інстанції цим аргументам позивачів, які підтверджували поважність пропуску строку необхідного для подання заяви про прийняття спадщини не надано належної оцінки, не витребувано у відповідача та третьої особи доказів того, що останніми дійсно вживались всі необхідні заходи про встановлення та повідомлення родичів всіх черг спадкування за законом про відкриття спадщини після померлої ОСОБА_4 шляхом публічного оголошення або повідомлення про смерть спадкодавці у пресі, що свідчить про не повне з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи. Посадовим особам Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області було також достеменно відомо, що після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на належне їй на праві власності нерухоме майно, яке складається з квартири площею 57,5 кв.м. по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло видане Краснокутським БТІ, оригінал якого як і ключі від квартири зберігаються в Краснокутській селищній раді Краснокутського району Харківської області. В позовній заяві та під час слухання справи судом першої інстанції позивачі зазначали, що на скільки їм відомо, відповідач Краснокутська селищна рада Харківської області не зверталась до суду із позовом про визнання нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка за життя належала на праві власності ОСОБА_4 , відумерлим. Судом першої інстанції не було надано оцінки викладеним позивачами аргументам щодо факту пропуску відповідачем визначеного законом строку із позовом до суду про визнання нерухомого майна, яке за життя належало ОСОБА_4 відумерлим та не витребувано відповідні докази у відповідача, який був присутній у судовому засіданні на підтвердження або спростування обставин на які посилалися позивачі, як на підставу своїх вимог, що свідчить про не повне з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи по суті.

Головою Краснокутської селищної ради наданий до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем не було надано належних та допустимих доказів того, що існували причини, які виникли з об`єктивними, непереборними труднощами для подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Вказує на те, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був мобільний номер телефону ОСОБА_4 , але вони майже не тримали з нею зв`язок.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, позивач без поважних причин пропустив передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та ним не надано доказів, які свідчать про те, що ці причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення вказаних дій.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 . в смт. Краснокутськ Краснокутського району Харківської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області від 26.07.2017 р.

На день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської районної ради від 20.06.2019 р., ОСОБА_4 , 1928 року народження, проживала за вищевказаною адресою сама, дітей не мала, перебувала на обслуговуванні у відділенні соціальної допомоги вдома з 15.10.1998 року по 25.07.2017 р. У зв`язку зі смертю, підопічна знята з обслуговування, згідно наказу №99 від 26.07.2017 р. Поховання померлої було проведено соціальним робітником відділення соціальної допомоги вдома за останні пенсії підопічної .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне померлій майно, яке складається з квартири площею 57,5 кв.м по АДРЕСА_1 , що підтверджує свідоцтво про право власності на житло видане Краснокутським БТІ.

Вказана квартира у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно станом на 10.04 2019 року не зареєстрована.

Згідно метричних записів про народження, актових записів про реєстрацію шлюбу, свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу, довідки відділу РАЦСу Краснокутського РУЮ Харківської області підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є родичами померлої ОСОБА_4

29.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області з приводу оформлення спадкових прав, але постановою нотаріуса від 30.06.2018 р., у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено, оскільки він пропустив строк для прийняття спадщини після померлої та відсутністю факту родинних відносин.

Крім того, як вбачається з вказаної постанови нотаріуса, після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заведена.

ОСОБА_2 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, матеріали справи доказів звернення його до нотаріуса не містять.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 2 статті 1220 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття, але закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори не звернувся. ОСОБА_2 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, що підтверджується поясненнями ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини суд визнав поважними.

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини слід віднести причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачі не надали належних та допустимих доказів того, що відсутність документів, які б підтверджували родинні зв`язки із спадкодавицею, відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно стали причиною неподання заяви про прийняття спадщини, оскільки наявність таких документів при подачі заяви про прийняття спадщини не вимагається.

Крім того, із пояснень позивачів встановлено, що вони дізнались про смерть спадкодавця лише у травні 2018 року.

Між тим, саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, що міститься у постанові від 26.09.2012 (справа № 6-85цс12) та у постанові від 04.11.2015 (справа № 6-1486цс15).

Жодних доказів на підтвердження існування причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій із прийняття спадщини, позивачами не надано.

Отже, встановивши, що наведені позивачами причини пропуску передбаченого законом строку для прийняття спадщини з урахуванням положень ст. 1272 ЦК України не є поважними, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини та відмовив у задоволенні відповідного позову.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 25 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна