Справа № 703/4335/18
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Кирилюк Н.А.
при секретарі Сорока О.А.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 23 липня 1964 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано Валгаським бюро реєстрації актів сімейного стану в Естонській республіці, актовий запис № 163.
На даний час вони припинили спільне проживання, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі, а тому просить розірвати шлюб.
В судове засідання сторони не з'явились, в направленій до суду заяві позивач підтримав позов в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст. 128 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як вбачається із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23 липня 1964 року уклали шлюб, який зареєстровано Валгаським бюро реєстрації актів сімейного стану в Естонській республіці, актовий запис № 163. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 взяла прізвище чоловіка «ОСОБА_2».
Згідно ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Згідно з ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільних інтересів не мають, шлюб між подружжям носить формальний характер.
Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам, а тому його належить розірвати.
На підставі ст. 24, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст. 5, 7,12, 81, 89, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,) про розірвання шлюбу задоволити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 23 липня 1964 року Валгаським бюро реєстрації актів сімейного стану в Естонській республіці, актовий запис № 163.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище «ОСОБА_2».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: Н. А. Кирилюк