РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/879/18

пр. № 2/759/910/19

11 лютого 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Миколаєць І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_4 АДРЕСА_2), третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва 805» (м. Київ, вул. Р. Роллана, 11 а) про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом, в якому просять встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_3 наступним чином:

- у користування позивачів виділити житлові кімнати площею 15.0 кв.м. та кімнату 15.3 кв.м. разом з балконом 2.9 кв.м., що максимально відповідає частці в праві власності на квартиру;

- відповідачу виділити у користування житлову кімнату площею 21.8 кв.м.;

- місця загального користування залишити у спільному користуванні, а саме: кухню площею 7.9 кв.м., вбиральню площею 0.9 кв.м., ванну кімнату площею 2.0 кв.м., коридор площею 4.7 кв.м., тамбур площею 2.2 кв.м.

Позивачі також просять зобов'язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва 805» розподілити особові рахунки за оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру відповідно до встановленого порядку користування квартирою.

Свої позовні вимоги позивачі обгрунтовують тим, що вищезазначена квартира належить їм та відповідачу на праві власності, але у зв»язку з конфліктними стосунками, що склалися на даний час, позивачі просять встановити конкретний порядок користування данною квартирою.

Ухвалою Святошинського районного суму м. Києва від 25.01.2018 року відкрито провадження по справі, розгляд справи визначений в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом не надав.

Третя особа пояснення у строк, встановлений судом не надала.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін сторони до суду не подавали.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09.10.2006 р. № НОМЕР_1 квартира АДРЕСА_3 належала на праві власності ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_6 в рівних частинах, а саме по 1/5 частині (а.с.16).

ОСОБА_5 приходиться: чоловіком для ОСОБА_2; батьком для ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 23) та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8) та свідоцтвом про укладення шлюбу, в результаті чого остання змінила прізвище з «ОСОБА_7» на «ОСОБА_8» (а.с. 9); дідом для ОСОБА_3, яка після укладення шлюбу змінила прізвище з «ОСОБА_10» на «ОСОБА_9» (а.с. 14).

Після смерті 27.11.2011 р. ОСОБА_5 (а.с. 11), його 1/5 частина спірної квартири була розділена між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, що підтверджується договором про розподіл спадкового майна від 17.09.2012 р. № 8-1273 (а.с. 17) та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.09.2012 р. № 8-1263 (а.с. 19).

За зазначених обставин сторони є власниками таких часток квартири АДРЕСА_3:

ОСОБА_1 має 3/10 частки (1/5 + 1/10); ОСОБА_2 має 1/5 частини; ОСОБА_3 має 1/5 частини квартири, що в сумі складає 7/10 частини спірної квартири;

ОСОБА_4 має 3/10 частки квартири (1/5 + 1/10).

Отже, відповідно до належних сторонам часток спірної квартири, та житлової площі, яка становить 43.1 кв.м., позивачам належить 30,17 кв.м. даної квартири та відповідно відповідачу належить 12.93 кв.м. даної квартири.

Відповідно до технічного паспорту квартири АДРЕСА_3, виготовленим станом на 18.07.2012 р., спірна квартира є трикімнатною, загальна площа квартири 63.7 кв.м., з яких житлова площа - 43.1 кв.м., у тому числі три кімнати по 15.3 кв.м., 12.8 кв.м. та 15.0 кв.м., кухня площею 7.9 кв.м., вбиральня площею 0.9 кв.м., ванна кімната площею 2.0 кв.м., коридор площею 4.7 кв.м., тамбур площею 2.2 кв.м., балкон 2.9 кв.м. (а.с. 20-21).

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Зі слів сторін стало відомо, що між ними наявні напружені стосунки, які призводять до конфліктів, а тому мають бажання встановити порядок користування даною квартирою та розділити особові рахунки для сплати комунальних послуг.

При вирішенні питання про встановлення порядку користування, суд вважає за можливе виділити в користування позивачів житлові кімнати площею 15.3 кв.м. та 15.0 кв.м., а відповідачу житлову кімнату площею 12.8 кв.м. квартири АДРЕСА_3, оскільки саме такий порядок був запропонований позивачами у справі, та не заперечується відповідачем, хоча і не відповідає їхнім долям (оскільки позивачі просять на 0.13 кв.м. більше, ніж належить їм відповідно до належним їм часткам квартири). Відповідачу виділено в користування житлову кімнату площею 12.8 кв.м., що має незначне зменшення на 0.13 кв.м. даної квартири, проте при визначеному порядку користування житловим приміщенням не впливає на право власності відповідача в аспекті його володіння та розпорядження цією власністю.

Кухня площею 7.9 кв.м., вбиральня площею 0.9 кв.м., ванна кімната площею 2.0 кв.м., коридор площею 4.7 кв.м., тамбур площею 2.2 кв.м., тобто місця загального користування, залишаються у спільному користуванні.

Стаття 360 ЦК України передбачає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Оскільки судом встановлений конкретний порядок користування квартирою АДРЕСА_3, заінтересовані особи мають право на звернення до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва 805» щодо розподілу особових рахунків між сторонами за оплату житлово-комунальних послуг.

Суд не вправі зобов'язати особу, яка не є учасником справи (не є відповідачем) у вчиненні певних дій, навіть якщо такі дії і є логічним наслідком рішення суду.

На підставі ст. 355, 356, 358, 360 ЦК України та керуючись статтями ст.ст.6, ч. 13 ст. 7, 8-13, 18, 19,77-79, 89, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_4 АДРЕСА_2), третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва 805» (м. Київ, вул. Р. Роллана, 11 а) про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю, задовольнити частково.

Виділити у користування ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 житлові кімнати площею 15.0 кв.м. та кімнату 15.3 кв.м. разом з балконом 2.9 кв.м. квартири АДРЕСА_3.

Виділити у користування ОСОБА_4 житлову кімнату площею 21.8 кв.м. квартири АДРЕСА_3.

В інших позовних вимогах відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Суддя І.Ю. Миколаєць