КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач Кулікова С.В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Кулікової С.В.
суддів - Олійника В.І.
- Ігнатченко Н.В.
при секретарі - Осінчук Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05 березня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Букіної О.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України, третя особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Житлова комісія м. Києва про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України, третя особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Житлова комісія м. Києва про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що він проходив військову службу у Збройних Силах України, у військовому званні старшого прапорщика, на посаді старшого техніка (водія) взводу ескорту та супроводження роти військової інспекції безпеки дорожнього руху 12 окремого батальйону Військової служби правопорядку. Згідно наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 02.11.2009 № 86-ПМ позивача було звільнено з військової служби у запас відповідно до підпункту «а» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з закінченням контракту та направлено на військовий облік до Дарницького районного у місті Києві комісаріату. Крім того, виключений зі списків особового складу 12 окремого батальйону Військової служби правопорядку згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.12.2009 № 244.
Вказував на те, що під час проходження військової служби у Збройних Силах України його та членів його сім`ї: дружину ОСОБА_2 , дочку ОСОБА_3 було зараховано на квартирний облік з 29.04.1992 року.
28 березня 2018 року Житловою комісією Генерального штабу Збройних Сил України було заслухане подання житлової комісії Київського гарнізону щодо подальшого перебування на черзі старшого прапорщика ОСОБА_1 , за результатами якого було прийнято рішення про виключення його із квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов із складом сім`ї з 3 осіб з 28.03.2018 року, оскільки його було звільнено з військової служби у запас відповідно до п.п. «а» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із закінченням контракту, тому підстави для залишення на квартирному обліку відсутні.
Посилаючись на те, що рішення житлової комісії прийнято з порушенням норм чинного законодавства, позивач просив визнати дії житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України щодо виключення старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов із складом сім`ї 3 особи з 28.03.2018 протиправними; скасувати п.п. 4.4 п. 4 протоколу № 34 засідання житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України від 28 березня 2018 року щодо виключення старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов із складом сім`ї 3 особи з 28.03.2018; зобов`язати житлову комісію Генерального штабу Збройних Сил України поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов з 29 квітня 1992 року.
Рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 05 березня 2019 року позов задоволено.

Визнано дії житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України щодо виключення старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов із складом сім`ї 3 особи з 28.03.2018 - протиправними.

Скасовано п.п. 4.4 п. 4 протоколу № 34 засідання житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України від 28 березня 2018 року щодо виключення старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов із складом сім`ї 3 особи з 28.03.2018.

Зобов`язано житлову комісію Генерального штабу Збройних Сил України поновити ОСОБА_1 із складом сім`ї 3 особи на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов з 29 квітня 1992 року.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, житлова комісія Генерального штабу Збройних Сил України подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05 березня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що рішення суду є незаконним і необґрунтованим, суд неповно встановив обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильної оцінки наявних у справі доказів і неправильного застосування судом норм матеріального права. Зазначала, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що підстава звільнення військовослужбовця з військової служби має істотне значення для подальшого перебування його на квартирному обліку, оскільки ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Таким чином, в переліку підстав звільнення з військової служби, які надають право колишнім військовослужбовцям залишатись на квартирному обліку у військових частинах після їх звільнення з військової служби, відсутня така підстава, як звільнення з військової служби у запас у зв`язку з закінченням строку контракту.

Вказувала на те, що житлова комісія приймаючи рішення про виключення позивача із квартирного обліку, діяла в межах своїх повноважень та відповідно до вимог ст.. 40 ЖК України, ст.. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 30 Порядку № 1081 та п. 2.18 Інструкції № 737.

02 серпня 2019 року надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Соломянського районного суду м. Києва від 05 березня 2019 року без змін. Зазначав, що вимогами ч. 2 ст. 40 ЖК визначено вичерпний перелік випадків коли громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення умов. Один з таких випадків, це припинення трудових відносин з підприємством установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи. Виняток з даного правила, як це зазначено у п. 3 ч. 2 ст. 40 Кодексу може бути встановлений законодавством України. Так, відповідно до пп. 1 п. 29 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11 грудня 1984 р. № 470 право громадянина перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої роботи зберігається у випадках виходу на пенсію. Оскільки після звільнення з військової служби з 15.12.2009 року позивачу призначено пенсію за вислугою років, то відповідачем неправомірно було застосовано ст. 40 ЖК УРСР. Вказував на те, що відповідачем, не зважаючи на те, що позивач був зарахований на квартирний облік 29.04.1992, порушуючи вимоги Закону України «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 1865-ІV неправомірно застосовану як підставу зняття з обліку п. 9 ст. 12 Закону Україну «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача Житлової комісії Генерального штабу Збройних сил України, представник третьої особи Житлової комісії гарнізону міста Києва в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили, тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України, у військовому званні старшого прапорщика, на посаді старшого техніка (водія) взводу ескорту та супроводження роти військової інспекції безпеки дорожнього руху 12 окремого батальйону Військової служби правопорядку.

Згідно наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 02.11.2009 № 86-ІІМ позивача було звільнено з військової служби у запас відповідно до п.п. «а» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із закінченням контракту.

Згідно довідки ГУ ПФ України в м. Києві № 508 від 03.02.2011, ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує пенсію за вислугу років з 15.12.2009 року.

Під час проходження військової служби у Збройних Силах України позивачу та членів його сімї було зараховано на квартирний облік з 29.04.1992 року.

28.03.2018 Житловою комісією Генерального штабу Збройних Сил України було заслухане подання житлової комісії Київського гарнізону щодо подальшого перебування на черзі старшого прапорщика ОСОБА_1 . Комісією було прийнято рішення про виключення старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 із квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов із складом 3 особи з 28.03.2018.

Дане рішення було прийнято відповідно до п. 2.16 розділу ІІ Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, оскільки ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас у зв`язку з закінченням контракту, а підстави для залишення на квартирному обліку відсутні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України, оформлене протоколом № 34 від 28.03.2018 в частині виключення старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 із квартирного обліку, не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки підстави для зняття позивача з квартирного обліку були відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він зроблений на підставі повного та об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону, з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХII та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 21.12.1991 р. № 2011-ХII під військовослужбовцями розуміються громадяни України, які проходять дійсну службу на території України.

Згідно п.1 ст.12 Закону № 2011-ХII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до статті 12 Закону України» «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 24 червня 2004 року N 1865-ІУ (далі - Закон N 1865-ІУ), статтю 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей "викладено в новій редакції.

У новій редакції статті 12 Закону доповнено пункт 9, яким передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Разом з тим, у пунктом 2 Прикінцевих положень Закону N 1865-ІУ визначено, що військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.

Наказом Міністра оборони України від 30.11.2011 року № 737 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень (Інструкція), якою визначено порядок ведення квартирного обліку та надання військовослужбовцям житла.

Пунктом 1.11 Інструкції передбачено, що усі питання, пов`язані з перебуванням військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, на квартирному обліку, із забезпеченням їх жилою площею та розміром жилого приміщення, вирішуються за місцем проходження ними служби, перебування на обліку або в судовому порядку.

Згідно п. 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470, громадяни перебувають на квартирному обліку до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті.

Громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Відповідно до п. 29 Правил, право громадянина перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої роботи зберігається у випадках: 1) виходу на пенсію; 2) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на дійсну військову службу на строк до трьох років; 3) направлення підприємством, організацією на навчання; 4) якщо на тому ж підприємстві, в установі, організації працює член його сім`ї, який перебуває разом з ним на обліку. Час перебування даної сім`ї на обліку зберігається у межах часу роботи на даному підприємстві, в установі, організації цього члена сім`ї; 5) в інших випадках, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 , передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 2.18 Інструкції передбачено, що військовослужбовці та звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в и жилого приміщення; отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання; переміщення військовослужбовця нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій служби особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, чинним законодавством передбачено виключний перелік підстав для зняття з узагальненого списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання).

Вимогами частини другої ст. 40 Житлового кодексу УРСР визначено вичерпний перелік випадків коли громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов. Однин з таких випадків це, припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи також є підставою для зняття особи з квартирного обліку за місцем роботи. Виняток з даного правила, як це зазначено у п. 3 ч. 2 ст. 40 Кодексу може бути встановлений законодавством України.

Так, відповідно до пп. 1 п. 29 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11 грудня 1984 р. N 470 право громадянина перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої роботи зберігається у випадках виходу на пенсію.

Як вбачається з матеріалів справи, після звільнення з військової служби ОСОБА_1 з 15.12.2009, відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", було призначено пенсію за вислугою років.

Відповідно до витягу з протоколу Житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України № 34 від 28.03.2018 було прийнято рішення про виключення старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 із квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов із складом 3 особи з 28.03.2018.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081 "Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями" (далі - Порядок), Міністерством оборони України 30 листопада 2011 року видано наказ № 737, яким затверджено Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень.

Відповідно до вимог пункту 30 Порядку військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 2.18 розділу II Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністерства оборони України №737 від 30 листопада 2011 року визначено перелік підстав коли військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби), який суттєво різниться від підстав зазначених у пункті 30 Порядку.

Разом з тим, між нормами пункту 30 Порядку та пункту 2.18 Інструкції існує правова колізія, щодо підстав зняття військовослужбовців з квартирного обліку.

Міністерство юстиції України листом 26.12.2008 № 758-0-2-08-19 «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії» (далі - Лист) роз`яснило, що неузгодженість між чинними нормативно-правовими актами, їхнє протиріччя з одного й того самого предмета регулювання, а також суперечність між двома або більше формально чинними нормами права, прийнятими з одного і того ж питання, в теорії права відомі як колізія норм права.

Колізія норм права вирішується шляхом вибору того нормативного акту, який має бути застосований до конкретного випадку (юридичного факту).

У пункті 2 Листа зазначено, що у разі існування суперечності між актами, прийнятими різними за місцем в ієрархічній структурі органами -вищестоящим та нижчестоящим, застосовується акт, прийнятий вищестоящим органом, як такий, що має більшу юридичну силу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем було помилково застосовано під час розгляду питання щодо зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 . Інструкцію, а не Порядок, який має більшу юридичну силу.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює у мови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла не інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Вимогами пунктів 10.12, 10.13 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністерства оборони України №737 від 30 листопада 2011 року визначено, що посадові особи житлових комісій повинні виконувати вимоги нормативно-правових актів під час виконання обов`язків голови житлової комісії та члена житлової комісії.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення Житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України, оформлене підпунктом 4.4. пунктом 4 протоколу №34 від 28.03.2018 засідання в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку, не узгоджується з вимогами чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з п.22, п.24 Порядку №1081, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах. Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Відповідно до п. 1 положення про Київське квартирно-експлуатаційне управління, затвердженого Тимчасово виконуючим обов`язки начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України 24 вересня 2014 року наказ № 159 від 24.09.2013, Київське квартирно-експлуатаційне управління є державною установою, яка створена Міністерством оборони України з метою здійснення квартирно-експлуатаційного забезпечення військових частин, військово-навчальних закладів, установ та організацій дислокованих у межах її відповідальності.

У п. 4 Положення визначено завдання Київського КЕУ та зазначено, що Київське КЕУ організовує контроль за правильністю ведення в гарнізонах у межах відповідальності Київського КЕУ обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов, а дотримання законності під час розподілу жилих приміщень, крім того веде контрольні списки працівників Збройних Сил України.

Відповідно до п. 2.1. Наказу № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» від 30.11.2011, облік військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у квартирно-експлуатаційних органах, військових частинах та гарнізонах, п. 2.3 визначає, що на облік приймаються військовослужбовці, які потребують поліпшення житлових умов і зареєстровані в цьому населеному пункті, з дня прийняття рішення житловою комісією військової частини, затвердженого командиром цієї військової частини.

Відповідно до п. 2.5 Наказу № 737 для зарахування на облік військовослужбовець подає через нетаємне діловодство до житлової комісії військової частини рапорт на отримання жилого приміщення, після засідання Житлової комісії виноситься вмотивоване рішення. Дані про військовослужбовців, зарахованих на квартирний облік, заносяться до книги обліку осіб, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання), яка ведеться представником житлової комісії.

Відповідно до п.2.8 Наказу № 737 після зарахування військовослужбовця на облік примірник облікової справи, картка обліку та витяг з протоколу житлової комісії направляються для перевірки, обліку і зберігання до КЕВ (КЕЧ) району.

Пунктом 2.16. Інструкції №737 зазначено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи, що під час проходження військової служби у Збройних Силах України позивача та членів його сім`ї дружину та дочку було зараховано на квартирний облік з 29.04.1992 року, що підтверджується витягом з протоколу № 19 засідання житлової комісії гарнізону м. Києві від 15.02.2017.

Враховуючи вищезазначені норми матеріального права, та оскільки рішення Житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України, оформлене підпунктом 4.4. пунктом 4 протоколу №34 від 28.03.2018 засідання в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку, не ґрунтується на нормах закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 із складом сім`ї 3 особи підлягає поновленню на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов з 29 квітня 1992 року.

Таким чином, суд першої інстанції встановивши обставини справи, застосувавши норми матеріального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що в переліку підстав звільнення з військової служби, які надають право колишнім військовослужбовцям залишатись на квартирному обліку у військових частинах після їх звільнення з військової служби, відсутня така підстава, як звільнення з військової служби у запас у зв`язку з закінченням строку контракту, тому позивача правомірно знято з квартирного обліку, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що позивача було знято з квартирного обліку не у відповідності норм чинного законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відхиляються судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги Житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2019 року.

Головуючий: Судді: