Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1200/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Леньо В.В.,

секретар судового засідання Казимірська Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Пилип Мілена Андріївна, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Пилип Мілена Андріївна, про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велика Копаня Виноградівського району помер брат позивача ОСОБА_3 . На момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 , жінки та дітей не мав. Останні роки його життя позивач вела за братом догляд, допомагала йому утримувати майно, вести господарство. Організацію поховання покійного брата та пов`язані з цим витрати також забезпечила позивач з своєю сім`єю. На момент смерті ОСОБА_3 , йому, згідно записам погосподарської книги №10, особового рахунку № НОМЕР_1 , за ним рахувалося домогосподарство в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 06.02.2019 р. №76 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_3 . Станом на 01.01.2013 р. правовстановлюючих документів на житловий будинок не оформлено. Померлий не мав спадкоємців першої черги, тобто жінки та дітей. Спадкоємцями другої черги є рідні брати та сестри спадкодавця. ОСОБА_3 мав двох братів - ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та сестру ОСОБА_5 . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті брата ОСОБА_3 , на майно, що йому належало, відкрилася спадщина. У межах шестимісячного строку після його смерті, позивач звернулася з письмовою заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Пилип М.А., яка зареєструвала відповідну спадкову справу. Відповідач по справі ОСОБА_2 подав до нотаріуса письмову заяву від 29.11.2018 р., підпис на якій посвідчений секретарем виконавчого комітету В.Копанської сільської ради, про що в реєстрі внесено запис за №67, за якою він відмовився від спадкового майна - житлового будинку по АДРЕСА_1 . Нотаріусом мені було надано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 16.01.2019 р. №04/02-14, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності спадкового майна спадкодавцеві і позивачу було усно роз`яснено право на звернення до суду.

Позивач ОСОБА_1 , про день, час і місце розгляду справи, будучи належним чином повідомленою в судове засідання не з`явилася, однак її представник - адвокат Антал Я.В., подав до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримують повністю та просять суд такі задоволити (а.с.65).

Відповідач ОСОБА_2 , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги заявленого до нього позову визнає повністю (а.с.64).

Третя особа приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального органу Пилип М.А. до суду не з`явилась, була повідомлена належним чином (а.с. 68).

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов`язків.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При здійсненні правосуддя (ст.5 ЦПК) суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданнями цивільного судочинства (ст.2 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.89 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.76-88 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велика Копаня Виноградівського району помер брат позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.06.2018 р. серії НОМЕР_2 (а.с. 9). На момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 , жінки та дітей не мав, що підтверджує довідка сільської ради від 23.01.2019 р. №02-07/47 (а.с. 10). На момент смерті ОСОБА_3 , йому, згідно записам погосподарської книги №10, особового рахунку № НОМЕР_1 , за ним рахувалося домогосподарство в АДРЕСА_1 (довідка сільської ради від 25.01.2019 р. №02-07/55 ), (а.с.12). Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 06.02.2019 р. №76 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_3 . Станом на 01.01.2013 р. правовстановлюючих документів на житловий будинок не оформлено. Згідно довідки від 06.02.2019 р. №76, технічного паспорта виданих КП «Виноградівське РБТІ», житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , будівництвом завершений (рік будівництва 1973). Загальна корисна площа житлового будинку становить 99,5 кв.м., в тому числі житлова площа-40,1 кв.м. (а.с. 23-28). Померлий не мав спадкоємців першої, тобто черги жінки та дітей. Спадкоємцями другої черги є рідні брати та сестри спадкодавця. ОСОБА_3 мав двох братів - ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та сестру ОСОБА_5 . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 26.12.2008 р. серії НОМЕР_3 (а.с.29-32). Після смерті ОСОБА_3 , на майно, що йому належало, відкрилася спадщина.

У межах шестимісячного строку після його смерті, позивач звернулася з письмовою заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Пилип М.А., яка зареєструвала відповідну спадкову справу (а.с. 33).

Відповідач по справі ОСОБА_2 подав до нотаріуса письмову заяву від 29.11.2018 р., підпис на якій посвідчений секретарем виконавчого комітету В.Копанської сільської ради, про що в реєстрі внесено запис за №67, за якою він відмовився від спадкового майна - житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 34).

Нотаріусом позивачу було надано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 16.01.2019 р. №04/02-14, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності спадкового майна спадкодавцеві і було усно роз`яснено право на звернення до суду (а.с. 35).

Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом до майна померлого до нотаріуса за прийняттям спадщини не зверталися.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованою в АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 , право власності на завершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 загальною площею - 99,5 кв.м., в тому числі житловою - 40,1 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо