справа № 2-3221/11
провадження №6/489/15/19
УХВАЛА

Іменем України

29 січня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

за участю:

боржника ОСОБА_1,

представника боржника ОСОБА_2,

стягувача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у звязку з відсутністю обовязку боржника, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва 14.11.2011 у цивільній справі № 2-3221/11

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-3221/11, виданий 14.11.2011 Ленінським районним судом міста Миколаєва, відповідно до якого стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 15.08.2011 і до повноліття ОСОБА_4, потім в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до повноліття ОСОБА_5 Також просить стягнути з ОСОБА_3 надміру стягнуті відповідно до вказаного виконавчого листа кошти у розмірі 4595,19 грн. за період з 26.09.2018, тобто дати прийняття рішення Ленінським районним судом міста Миколаєва, по 31.10.2018.

Заява мотивована тим, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.09.2018 задоволено його позов про оспорювання батьківства та виключено відомості про нього як батька з актового запису про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Боржник вважає, що його обовязок із сплати аліментів припинився після ухвалення рішення від 26.09.2018, що також відповідно до частини 4 статті 432 ЦПК України є підставою для стягнення з стягувача безпідставно одержаних коштів після ухвалення вказаного рішення.

У судовому засіданні боржник та його представник заяву підтримали та просили задовольнити.

Стягувач в частині стягнення надмірно одержаних коштів в розмірі 4595,19 грн. заперечувала, посилаючись на незначний її дохід і необхідність утримання двох синів. В задоволенні іншої частини вимог заяви не заперечувала.

Вислухавши присутніх учасників справи та дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

У ході розгляду заяви встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.10.2011 по справі № 2-3221/11 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 15.08.2011 і до повноліття ОСОБА_4, потім в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до повноліття ОСОБА_5

На підставі вказаного рішення, 14.11.2011 ОСОБА_3 видано виконавчий лист, який знаходиться на примусовому виконанні в Інгульському відділі державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Інгульський ВДВС).

26.09.2018 Ленінським районним судом міста Миколаєва ухвалено заочне рішення по справі №489/3637/17 за позовом ОСОБА_1 про оспорювання батьківства та виключення з актового запису відомостей про батька дитини, яким позовні вимоги задоволено. Виключено з актового запису про народження ОСОБА_5, складеного 22.12.2009 за № 4166 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, відомості про батька дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вказане рішення набрало законної сили 27.10.2018.

Відповідно до частин 1, 2 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, з 27.10.2018, тобто з моменту набрання законної сили заочним рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.09.2018, обовязок боржника ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, вважається таким, що припинився.

За положеннями частини 4 статті 432 ЦПК України якщо стягнення за виконавчим документом, який визнано таким, що не підлягає виконанню уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Враховуючи, що обов'язок ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, припинився з дня набрання рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва законної сили, тобто з 27.10.2018, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимога боржника про стягнення із стягувача надмірно отриманих аліментів.

Так, із пояснень сторін, довідки із місця роботи ОСОБА_1 від 31.10.2018 № 1282 та довідки Інгульського ВДВС від 19.11.2018 № 71531 встановлено, що прострочена заборгованість із сплати ОСОБА_1 аліментів відсутня, а в жовтні 2018 року з його заробітної плати утримано аліменти в розмірі 3962,26 грн., які отримано стягувачем.

За таких обставин, враховуючи, що розрахунок заробітної плати ОСОБА_1 та відповідно утримання аліментів проведено виходячи з кількості відпрацьованих ним в жовтні 2018 року робочих днів, відповідно на його користь із стягувача підлягає стягненню 540,30 грн. (3962,26 / 22 х 3).

У іншій частині вказаних вимог заява задоволенню не підлягає, так як на момент стягнення аліментів (до 27.10.2018) обовязок заявника по їх сплаті не припинився.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.11.2018 за заявою ОСОБА_1 на підставі частини 3 статті 432 ЦПК України було зупинено виконання за виконавчим документом, яке підлягає скасуванню у звязку із розглядом заяви.

Керуючись статтями 258 -260, 432 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати частково таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №2-3221/11, виданий Ленінським районним судом міста Миколаєва на підставі заочного рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.10.2011 в цивільній справі №2-3221/11, а саме в частині стягнення з 27.10.2018 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти в розмірі 540,30 грн. (пятсот сорок гривень 30 коп.)

У іншій частині вимог - відмовити.

Скасувати зупинення виконання за виконавчим документом, встановлене на підставі ухвали Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.11.2018.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду на протязі п'ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 31січня 2019 року.

Суддя І.В.Коваленко