Справа № 583/3934/19
У Х В А Л А

про залишення без руху

13 вересня 2019 року Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» про стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2019 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь за 21 день затримки розрахунку при звільненні середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку загальним розміром 2368 грн. 38 коп. , компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку розміром 112 грн. 78 коп. та середній заробіток за весь час затримки за весь час затримки виплати компенсації за невикористану щорічну основну відпустку в розмірі 112 грн. 78 коп. щоденно, починаючи з 25.07. 2019 року по день фактичного розрахунку.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд вважає за доцільне залишити її без руху за наступних підстав.

Вказана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України , а саме до позовної заяви не додано квитанції про сплату судового збору.

Позивачка просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку загальним розміром 2368 грн. 38 коп. , компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку розміром 112 грн. 78 коп. та середній заробіток за весь час затримки за весь час затримки виплати компенсації за невикористану щорічну основну відпустку в розмірі 112 грн. 78 коп. щоденно, починаючи з 25.07. 2019 року по день фактичного розрахунку.

Вказану позовну вимогу необхідно оплатити судовим збором. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом.

Так, в постанові Верховного Суду від 30.01. 2019 року №910/4518/16 вказано, що стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Водночас структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України "Про оплату праці", за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Крім того, на підставі статті 2 Закону України "Про оплату праці" структуру заробітної плати можна визначити, беручи до уваги положення Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року N 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за N 114/8713 (далі - Інструкція N 114/8713), розробленої відповідно до Закону України від 17 вересня 1992 року N 2614-XII "Про державну статистику" та Закону України "Про оплату праці" з урахуванням міжнародних рекомендацій у системі статистики оплати праці й стандартів Системи національних рахунків (за змістом преамбули цієї Інструкції).

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції N 114/8713 для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

При цьому, інші виплати, що не належать до фонду оплати праці, встановлені в розділі 3 Інструкції N 114/8713, згідно з пунктом 3.9 якого до них відносяться суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до висновку щодо застосування норм права, який викладений Постанові Верховного суду України №910/4518/16 від 30.01. 2019 року , за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР "Про оплату праці" середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Згідно положень ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» встановлена ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається , що позивачкою при зверненні до суду не сплачено судовий збір.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі: з 1 січня - 1921 гривень.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Отже, позивачка повинна сплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру в сумі 768,40 грн. , який має бути сплачений на рахунок: Отримувач коштів: Охтирське УК/Охтирський район/22030101; , банк Державна казначейська служба України, код банку 899998, розрахунковий рахунок 8013, ККДБ: 22030101, назва ККДБ: «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) за позовом (ПІБ чи найменування), Охтирський міськрайонний суд Сумської області, пункт 1.2)

За таких умов вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачам усунути вказані недоліки. Приведену у відповідність до ст. 175 ЦПК України позовну заяву направити суду з копією та копіями доданих до неї документів для відповідача.

Роз`яснити, що в іншому разі позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» про стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні- залишити без руху з підстав, викладених у мотивувальній частині ухвали, запропонувавши позивачці протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки, про що повідомити її.

Роз`яснити позивачці, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачці.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі 583/373934/19 на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud1813/.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О.Ярошенко