Справа № 581/311/19
Провадження № 2-о/581/28/19
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

09 серпня 2019 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Липова Долина у режимі відеоконференці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Синівська сільська об`єднана територіальна громада Липоводолинського району, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад заяви про установлення юридичного факту

У травні 2019 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою окремого провадження, в якій просила встановити факт того, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є таким, що прийняв спадщину після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подану заяву мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Синівка Липоводолинського району Сумської області померла ОСОБА_4 . За свого життя ОСОБА_4 склала заповіт, згідно з яким все майно порівну в рівних долях заповіла своїм дітям ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 (чоловіку заявниці). ОСОБА_5 у нотаріальному порядку склав заяву про відсутність претензій з приводу спадкового майна після смерті його матері, на отримання спадщини не претендує. ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті матері шляхом фактичного вступу у володіння, управління і розпорядження спадщиною. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Як спадкоємець за законом, ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори, у нотаріальному порядку заведена спадкова справа, та на деяке майно померлого у 2013 році вона отримала свідоцтва про право на спадщину за законом. Уважає, що на все майно, яке належало ОСОБА_3 , у тому числі, і те майно, яке він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_4 , має право його дружина (заявниця по справі ОСОБА_1 ).

Пояснення заявника, його представника, заінтересованих осіб, представника заінтересованої особи

У судовому засіданні 06 вересня 2019 року заявниця ОСОБА_1 суду пояснила, що вона має на меті отримати у спадщину все майно чоловіка, яке він повинен був успадкувати після смерті своєї матері, яка за свого життя склала заповіт, яким 1/3 частину майна заповіла йому, як своєму сину, включаючи частину земельного паю, який успадкувала його сестра ОСОБА_6 (заінтересована особа по справі).

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_7 , підтримавши подану заяву, суду пояснив про те, що заявниця після смерті ОСОБА_3 прийняла всю спадщину у встановленому законом порядку. За життя її чоловік після смерті у липні 2013 ІНФОРМАЦІЯ_2 своєї матері ОСОБА_4 успадкував все майно та права на нього шляхом фактичного вступу у володіння, управління і розпорядження спадщиною, яка складалася із земельного паю, проте свідоцтво про право на спадщину за свого життя на успадковане майно після смерті матері не отримав. Уточнив, що спадщина чоловіку заявниці після смерті його матері за його життя належала йому з моменту смерті зазначеного спадкодавця, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 фактично спільно провели поховання своєї матері. Син покійної почав господарювати в її домогосподарстві, збирав урожай з городу тощо, а дочка ОСОБА_6 у подальшому після смерті вже свого брата оформила спадщину в судово-нотаріальному порядку. Зазначав, що спору про право на спадщину між заявником та заінтересованою особою не існує, бо ці учасники справи між собою не споряться, всі спадкоємці у даній справі спадщину прийняли (заявниця - після чоловіка, який прийняв спадщину на підставі п. 1 ст. 549 ЦК УРСР, а ОСОБА_2 - у нотаріальному порядку).

Представник заінтересованої особи ОСОБА_8 . ОСОБА_9 . Козін ОСОБА_10 , заперечуючи проти задоволення заяви про установлення юридичного факту, пояснила про те, що після смерті матері заявника спадщину після її смерті в нотаріальному порядку жоден з дітей після спливу шестимісячного строку не оформив, лише ОСОБА_2 у 2016 році звернулася до нотаріальної контори і оформила спадщину після смерті своєї матері та у подальшому у судовому порядку визнала право власності на земельну ділянку площею 3,34 га, яка належала спадкодавцю за життя на праві власності. Уважала, що для правовідносин у даній справі слід застосувати норми ЦК України, оскільки жоден зі спадкоємців не прийняв спадщину за нормами ЦК УРСР, на день смерті спадкодавець мешкав один, а прийняття спадщини відбулося після набрання чинності ЦК України.

ОСОБА_2 надала суду письмовий відзив на вищевказану заяву, в якому, зокрема, акцентувала увагу суду на те, що заявником не доведено обставину фактичного прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті своєї матері ОСОБА_4 та не надано жодних належних й достатніх доказів, які б це підтверджували. Зазначала, що довід про застосування у даній справі Цивільного кодексу, який діяв на час смерті матері ОСОБА_4 , є помилковим, а тому у даному випадку слід керуватись новим цивільним кодексом, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. У зв`язку з чим, оскільки всі троє спадкоємців зазначених у заповіті, не проживали зі спадкодавцем на час смерті, то вони є такими, що не прийняли спадщину. Також звертала увагу на те, що вона особисто реалізувала своє право на спадщину, звернувшись до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яку рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області у 2014 році задоволено та визначено їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. За її заявою приватним нотаріусом Липоводолинського нотаріального округу Сумської області Бондаренко О.В. заведена спадкова справа після смерті матері ОСОБА_4 та на деяке майно, а саме на земельний пай, який належав матері на праві власності навіть отримала правовстановлюючі документи. Її брат ОСОБА_5 подав нотаріально посвідчену заяву, у якій зазначав, що спадщину після смерті матері він не приймав, приймати не буде та до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини звертатись не буде. На час розгляду даної справи інший брат, чоловік заявниці, вже помер, не прийнявши спадщину та не скористався правом за рішенням суду визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Просила суд залишити заяви без розгляду у зв`язку з виникненням спору про право.

Від заінтересованої особи, Синівської сільської об`єднаної територіальної громади Липоводолинського району надійшла заява про визнання заяви, просила суд розглянути справу без присутності представника громади.

Установлені судом фактичні обставини справи

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Синівка Липоводолинського району Сумської області померла ОСОБА_4 . Остання була матір`ю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Синівка Липоводолинського району Сумської області у віці 62 роки (а.с.8,10,12).

ОСОБА_3 17 травня 1975 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_11 , після реєстрації шлюбу дружина обрала прізвище « ОСОБА_12 » (а.с.9).

За життя ОСОБА_4 отримала державний акт на право приватної власності на землю: серії IV- НОМЕР_1 №017715, виданого 1 листопада 2001 року, відповідно до якого на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Синівської сільської ради народних депутатів від 18 червня 2001 року, ОСОБА_4 передана у приватну власність земельна ділянка площею 3,34 га, яка розташована на території Синівської сільської ради, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 20).

15 січня 1997 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно заповіла своїм дітям: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 порівну, в рівних долях. У липні 2014 року останній спадкоємець у нотаріальному порядку склав заяву про відсутність претензій з приводу спадкового майна після смерті його матері (а.с.11,13).

ОСОБА_4 за даними погосподарського обліку Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області станом на день смерті проживала сама в АДРЕСА_1 (а.с.68,69).

У нотаріальному порядку заявниця ОСОБА_1 після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 прийняла та оформила спадщину у виді: земельної ділянки загальною площею 0,2500, індексно-кадастровий номер якої :04:002:0083, яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; житлового будинку загальною площею 81,6 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м. та погосподарсько-побутових будівель і споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14-19).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 25 травня 2016 року визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку загальною площею 3,34 га, яка розташована на території Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, та належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-СМ №017715, виданого Синівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області від 1 листопада 2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №170 (а.с.70-71). Зі змісту цього судового рішення убачається те, що спадкова справа №71/2016 щодо майна померлої ОСОБА_4 заведена за заявою дочки ОСОБА_2 , інші особи з заявами щодо цієї справи не зверталися.

З показань свідка ОСОБА_13 судом установлені ті обставини, що після смерті ОСОБА_4 до закінчення шестимісячного строку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спільно зібрали врожай з материнського городу, сестра ОСОБА_14 забрала собі птицю, поросятко, яке утримувалося в господарстві матері, а брат заінтересованої особи продовжував користуватися материною садибою та в подальшому переважно і городом, його сестра значної допомоги не надавала; ОСОБА_4 . станом на день смерті проживала сама та окремо від своїх дітей (інший брат ОСОБА_15 мешкає у Російській Федерації та участі у розподілі спадщини не приймав).

З показань свідка ОСОБА_16 установлені ті обставини, що після смерті ОСОБА_4 її дочка ОСОБА_6 забрала собі домашню худобу (курей та поросятко), до дня смерті матері доглядала її, а у подальшому ОСОБА_17 разом із дружиною засаджували щороку материнський город картоплею та буряками, користувалися належним її будинком та господарськими спорудами.

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі

Відповідно до ст.ст. 19, 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Тобто, окреме провадження це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право і метою якого є встановлення юридичного факту або стану, а не вирішення спору.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Висновки суду

З огляду на вищевикладені норми закону, а також беручи до уваги обставини справи, обгрунтування заявником мети поданої заяви, а саме необхідність встановлення факту того, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є таким, що прийняв спадщину після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 для оформлення заявницею ОСОБА_1 спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 на все майно, яке він набув за свого життя (включаючи спадщину від матері), заперечення заінтересованої особи ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_18 проти встановлення цього факту, на думку суду, підтверджує виникнення та наявність спору між вказаними двома особами про право на спадщину після смерті чоловіка заявника, як спадкоємця своєї матері за заповітом на частину належного їй майна. За таких обставин, суд уважає, що заява ОСОБА_1 не може бути розглянута в порядку окремого провадження.

Суд також уважає, що сукупний аналіз обставин справи, пояснень заявника, заінтересованої особи, їх представників підтверджує те, що після смерті ОСОБА_4 та реалізації з подальшим оформленням прав на спадщину однією із дочок спадкодавця ОСОБА_2 у даній справі між останньою та заявницею виник спір про право на спадщину в тій частині, які міг успадкувати за нормами спадкового законодавства ОСОБА_3 (як спадкоємець за заповітом після смерті своєї матері), і такий спір повинен вирішуватися лише в порядку позовного провадження.

Довід представника заявника ОСОБА_7 про фактичну відсутність між заявником та заінтересованою особою спору про право і те, що подальші юридичні дії після установлення юридичного факту у даній справі може призвести, а може не призвести до вчинення в подальшому зазначених юридичних дій не заслуговує на увагу, оскільки фактично сформульована з пояснень заявниці юридична мета установлення юридичного факту у даній справі з огляду на фактичні заперечення заінтересованої особи, яка одноособово прийняла і оформила спадщину після смерті ОСОБА_4 , з юридичної точки зору, з урахуванням вимог чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства в подальшому призведе до подачі окремого позову (позовів) заявником, як спадкоємцем померлого ОСОБА_3 , з метою захисту прав на спадщину після смерті ОСОБА_4 , та зазначений вище юридичний факт установлюється саме для вирішення в майбутньому фактично існуючого спадкового спору.

Керуючись ст. ст. 19, 260, 261, 293, 294 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Синівська сільська об`єднана територіальна громада Липоводолинського району, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику та її представнику їх право подати позов на загальних підставах з дотриманням правил підвідомчості цього спору.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали суду складено 13 вересня 2019 року.

Суддя Д. В. Бутенко