Постанова

Іменем України

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 757/7858/16-ц

провадження № 61-30426св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А.,

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду м. Києва

від 30 травня 2017 року у складі колегії суддів: Желепи О. В.,

Іванченка М. М., Рубан С. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2

та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТзДВ «СК «Альфа-Гарант») про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Позовна заява мотивована тим, що16 липня 2015 року на

вул. С. Коновальця, 44 а у м. Києві, з вини ОСОБА_2 , яка була за кермом автомобіля марки «Mazda», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталася ДТП

за участю його автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіля «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок якої його автомобіль отримав пошкодження та потребує ремонту, а він зазнав моральних страждань, які виразилися у порушенні душевного спокою та звичного способу життя.

Ураховуючи викладене та уточнені позовні вимог, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» на відшкодування майнової шкоди

50 000,00 грн, з ОСОБА_2 - майнову шкоду у розмірі 11 025,80 грн

та моральну шкоду - 15 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року

у складі судді Литвинової І. В. позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 49 000,00 грн, витрати на проведення оцінки

збитку в розмірі 800,00 грн та судовий збір у розмірі 472,64 грн. Стягнуто

з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на відшкодування шкоди -8 734,80 грн

та судовий збір у розмірі 52,52 грн. У задоволенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди відмовлено. Стягнуто з ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ТОВ «Судова незалежна експертиза України» витрати, пов`язані із викликом експерта до суду,

у розмірі 594,54 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Судова незалежна експертиза України» витрати, пов`язані із викликом експерта до суду,

у розмірі 66,06 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позов у частині стягнення відшкодування збитків майнового характеру, завданих автомобілю позивача внаслідок зіткнення з автомобілем відповідача під час ДТП

16 липня 2015 року, підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі

57 734,80 грн, що становить згідно з висновком експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження моральних страждань, у зв`язку з подією ДТП, тому позовні вимоги ОСОБА_3 у частині стягнення на відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2017 року апеляційну скаргу ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» задоволено частково. У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовлено. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року в частині вирішення вимог про відшкодування майнової шкоди та розподілу судових витрат скасовано

та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_3 на відшкодування майнової шкоди -36 248,72 грн. Стягнуто

з ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_3 на відшкодування майнової шкоди 21 486,08 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмір 329,74 грн. Стягнуто з ТзДВ «СК «Альфа-Гарант»

на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмір 195,41 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Судова незалежна експертиза України» витрати, пов`язані із викликом експерта до суду, в розмірі 414,79 грн. Стягнуто

з ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ТОВ «Судова незалежна експертиза України» витрати, пов`язані із викликом експерта до суду в розмірі

245,81 грн.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» має відшкодувати позивачеві лише вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження його автомобіля в ДТП, з урахуванням зношеності деталей, а решту суми, необхідної для відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, має відшкодовувати ОСОБА_2 , тому вважав, що рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про відшкодування майнової шкоди та розподілу судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні з ОСОБА_2 моральної шкоди не оскаржувалося в апеляційному порядку і відповідно

не перевірялося апеляційним судом у цій частині.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду в частині стягнення майнової шкоди у розмірі 36 248,72 грн та судового збору

в розмірі 329,74 грн, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 20 липня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу

№ 757/7858/16-ц з Печерського районного суду м. Києва.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

24 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

11 червня 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2019 року вказану справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій поклали на страхову компанію обов`язок відшкодувати позивачу шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, з вини ОСОБА_2 , виключно у вигляді вартості відновлювального ремонту транспортного засобу позивача у розмірі 21 486,08 грн, а на ОСОБА_2 - у розмірі 36 248,72 грн, зокрема і купівлю нових запчастин.

Вважає, що судами попередніх інстанцій не враховано той факт, що знос деталей автомобіля позивача складає 70 %, але цей знос стався не лише внаслідок ДТП за її участю, що підтверджується і експертним висновком судової незалежної експертизи від 05 вересня 2016 року.

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу учасниками справи не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 є власником автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер, НОМЕР_2 , 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , червоного кольору, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 (а.с. 6 т. 1).

У постанові Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року (справа № 757/29747/15-п) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП встановлено, що 16 липня 2015 на вул . С. Коновальця, 44 а у м. Києві з вини ОСОБА_2 , яка була за кермом автомобіля марки «Mazda», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ДТП за участю автомобіля ОСОБА_3 «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіля «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок якої автомобіль ОСОБА_3 зазнав пошкоджень (а. с. 18 т. 1).

Цивільно-правова відповідальність як власника наземного транспортного засобу відповідача ОСОБА_2 була застрахована згідно з договором обов`язкового страхування АЕ/3008055 ТзДВ «СК «Альфа-Гарант». Страхова сума за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого, складає

50 000,00 грн(а. с. 8 т. 1).

Відповідно до звіту № 39/11/15 про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (далі - КТЗ) Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 06 листопада

2015 року, метою якого було визначення вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ, у тому числі ринкова

вартість на момент пошкодження, вартість відновлювального ремонту

та вартість матеріального збитку, вартість збитку становить 51 714,60 грн

(а.с. 9-12 т. 1).

Згідно з висновком експерта судової автотоварознавчої експертизи

у справі 757/7858/16-ц від 06 серпня 2016 року № СЕ-1207-2-451/16, проведеного судовим експертом ТОВ «Судова незалежна експертиза України» Ковалем І. М., станом на момент проведення експертизи вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ОСОБА_3 «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження в ДТП 16 липня 2015 року, становить 21 486,08 грн; вартість відновлювального ремонту автомобіля - 57 734,80 грн, значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля - 0,70, величина втрати товарної вартості не розраховувалася.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Касаційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під

час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик

у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує

у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Верховний Суд в оцінці обставин справи виходить з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується

у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі

№ 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи

у справі 757/7858/16-ц від 06 серпня 2016 року № СЕ-1207-2-451/16, проведеного судовим експертом Судової незалежної експертизи України Ковалем І. М., станом на момент проведення експертизи вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ОСОБА_3 «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження в ДТП 16 липня 2015 року, становить 21 486,08 грн; вартість відновлювального ремонту автомобіля - 57 734,80 грн, значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля - 0,70, величина втрати товарної вартості не розраховувалася.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду,

що ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» має відшкодувати позивачеві вартість матеріального збитку завданого внаслідок його пошкодження в ДТП

з урахуванням зношеності деталей, а решту суми необхідної для відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля має відшкодувати відповідач ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскільки ухвалою суду касаційної інстанції від 20 липня 2017 року було зупинено виконання рішення суду апеляційної інстанції до закінчення касаційного провадження у справі, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для його скасування, тому виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2017 року підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 30 травня

2017 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк