Ухвала

04 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 569/14245/16-ц

провадження № 61-1290ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року

та постанову Рівненського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про відшкодування вартості будівельно-ремонтних робіт і моральної шкоди внаслідок пожежі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3,

ОСОБА_1 про відшкодування вартості будівельно-ремонтних робіт і моральної шкоди внаслідок пожежі.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є власником квартири

АДРЕСА_1. У ніч з 16 на 17 серпня 2016 року на балконі та у кімнаті квартири АДРЕСА_2 власниками якої є відповідачі, виникла пожежа. Вогонь на квартиру позивача перейшов з балкону квартири НОМЕР_1. Згідно з актом про пожежу в квартирі, яка належить на праві власності позивачу, на балконі були пошкоджені обшивка балкону і віконна рама, двері на балконі та було закопчено стіни, стелю квартири.

Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідачів на свою користь завдану внаслідок пожежі матеріальну шкоду в розмірі 31 108 грн та моральну шкоду - 11 000 грн, а також витрати, пов'язані із проведенням експертного дослідження щодо встановлення факту майнових пошкоджень від пожежі в розмірі 1 300 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року (у складі судді Бердія М. А.) позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь

ОСОБА_2 31 108 грн матеріальної шкоди.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь

ОСОБА_2 5 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року

(у складі колегії суддів: Боймиструка С. В., Гордійчук С. О., Ковальчук Н. М.) рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 травня

2018 року залишено без змін.

11 січня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року та постанову Рівненського апеляційного суду

від 18 грудня 2018 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного випровадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Предметом позову у цій даній справі є відшкодування матеріальних збитків, тобто ціна позову становить 31 108 грн, яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн х 100 = 192 100 грн).

Також, у справі заявлено вимогу немайнового характеру, зокрема, відшкодування моральної шкоди у розмірі 11 000 грн.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Вказівка в резолютивній частині постанови Рівненського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для відкриття касаційного провадження Верховним Судом, оскільки оскаржуване рішення ухвалене у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов'язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином

(«Зубак проти Хорватії» від 05 квітня 2018 року).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України.

Крім того, судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» від 23 жовтня 1996 року; «Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії» від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1

частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про відшкодування вартості будівельно-ремонтних робіт і моральної шкоди внаслідок пожежі відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська