Справа № 462/5763/19
УХВАЛА

10 вересня 2019 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Майхер Олена Любомирівна, Сьома львівська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на спадкування,

встановив:

09.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірне майно ОСОБА_5 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що 06 вересня 2019 року позивачем подано до Залізничного районного суду м.Львова позовну заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на спадкування, а також заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , так як є реальна загроза відчуження майна з боку невідомих осіб, оскільки як стало йому відомо 07 вересня 2019 року невідомі особи вже намагалися продати квартиру АДРЕСА_1 , видавши її за квартиру АДРЕСА_1 , для чого розмістили оголошення на сайтах продажу нерухомості. Одночасно зазначає, що квартири АДРЕСА_1 ніколи не існувало, поштова адреса на дану квартиру не присвоювалась, особові рахунки по сплату комунальних послуг на квартиру АДРЕСА_1 не відкривалися, квартира з`явилася лише 19.06.2019 року. На підставі наведеного, вбачається реальна загроза відчуження майна, спір відносно якого перебуває на розгляді у суді і не вжиття заходів забезпечення позову може завдати мені значної майнової шкоди та в подальшому ускладнити виконання рішення суду в цілому.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

На підтвердження своїх доводів заявником до заяви про забезпечення позову додано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якох вбачається, що ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1 , копію технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , витяг про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.12.2009р., відповідно до якого ОСОБА_7 належить 1/6 частки у квартирі АДРЕСА_1 , витяг про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.10.2011р., відповідно до якого ОСОБА_7 належить 1/2 частки у квартирі АДРЕСА_1 , копію свідоцтва про право на спдащину за законом, відповідно до якого ОСОБА_7 успадкувала після смерті свого сина - ОСОБА_8 - 1/2 частки у квартирі АДРЕСА_1 , а також скріншоти зі сайтів нерухомості щодо продажі квартири по АДРЕСА_2 .

Досліджуючи зазначені докази, суд приходить висновку про те, що такі не стосуються тієї квартири, на яку заявник просить накласти арешт, а скріншоти зі сайту продажу суд визнає неналежними, оскільки такі не містять інформацію про квартиру, яка виставлена на продаж, що унеможливлює пересвідчитись про реальності загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Крім того, суд звертає уваги на те, що квартира АДРЕСА_1 не є предметом спору, аОСОБА_5 не є стороною у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Майхер Олена Любомирівна, Сьома львівська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на спадкування.

У постанові Верховного суду України від 25.05.2016 року, прийнятій за результатами розгляду справи №6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої, метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи наведене, суд дійшов переконання, що заявником не надано достатніх доказів для вжиття заходів забезпечення поданого позову. Викладені в заяві мотиви не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення судуабо ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки майно, на яке просить накласти арешт заявник, не є предметом спору. Крім того, у заяві не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не наведено фактів, які б давали підстави стверджувати про можливі недобросовісні дії з боку ОСОБА_6 , який не є стороною у поданій позивачем позовній заяві, на яку покликається ОСОБА_1 щодо порушення інтересів позивача. Разом із тим, ґрунтовні доводи про існування обставин, які можуть бути підставою для забезпечення такого позову, зокрема, доводи про те, чому без забезпечення позову буде неможливо виконати рішення суду, у заяві позивача відсутні.

Суд також враховує інтереси ОСОБА_6 , права яких можуть бути порушені шляхом вжиття заходів забезпечення позову, тому дійшов висновку про відсутність необхідних підстав для забезпечення позову на даній стадії судового розгляду, тому вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 149,153 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

відмовити ОСОБА_1 узадоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, або у порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя Постигач О.Б.