Справа № 344/7258/18
Провадження № 22-ц/4808/1024/19
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю представників ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до працівника Департаменту комунікацій апарату виконавчого комітету політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» Муравель Тетяни, Івано-Франківської обласної організації політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» та Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» про визнання опублікованої і поширеної інформації недостовірною та такою, що порочить честь, гідність, ділову репутацію, зобов`язання видалити таку інформацію, зобов`язання спростувати інформацію у спосіб, в який вона була поширена, та зобов`язання розмістити повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту, за апеляційною скаргою Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене у складі судді Антоняка Т.М. 04 червня 2019 року в м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в :

29 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з указаним позовом до працівника Департаменту комунікацій апарату виконавчого комітету Політичної партії «Об`єднання «Самопоміч» Муравель Тетяни, Івано-Франківської обласної організації політичної партії «Об`єднання «Самопоміч» та Політичної партії «Об`єднання «Самопоміч».

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року на веб-сайті за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 було розміщено статтю з заголовком: «Франківська «Самопоміч» проводить люстрацію своїх рядів» наступного змісту: «На другому пленарному засіданні чергової сесії обласної ради відбулася важлива кадрова зміна. З ініціативи фракції «Об`єднання «САМОПОМІЧ» відкликано з посади голови постійної комісії з питань законності, протидії, корупції та люстрації Івано-Франківської обласної ради - Тараса Виноградника. За відповідну пропозицію проголосували 52 депутати».

Вказує, що вищезазначена інформація, яка розміщена і поширена політичною партією «Об`єднання «САМОПОМІЧ», Івано-Франківською обласною організацією Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ», автором якої є працівник Департаменту комунікацій апарату Виконавчого комітету Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» ОСОБА_4, є недостовірною та неправдивою. Така інформація підлягала перевірці компетентними органами, відтак не є оціночним судженням, а поширення такої інформації принижує його честь, гідність та завдає шкоди його діловій репутації.

Відповідачі, шляхом маніпуляції фактами, поєднанням достовірної та недостовірної інформації, а саме ототожненням недостовірної інформації, зазначеної в заголовку статті, із правдивою інформацією, зазначеною у змісті статті, прив`язують процес відкликання його з посади голови постійної комісії з питань законності, протидії, корупції та люстрації Івано-Франківської обласної ради з процесом проведення очищення влади (люстрації). Таким чином, відповідачі доводять до відома необмеженої кількості осіб викривлену інформацію про його діяльність як депутата Івано-Франківської обласної ради та створюють хибне враження про застосування щодо нього заходів очищення влади (люстрації) чим принизили честь і гідність та завдали шкоди його діловій репутації.

Політична партія «Об`єднання «САМОПОМІЧ» та Івано-Франківська обласна організація Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» згідно чинного законодавства не може реалізувати будь-які положення Закону України «Про очищення влади», в тому числі і здійснювати люстрацію стосовно нього як депутата обласної ради, чинне законодавство взагалі не передбачає можливість здійснення люстрації з посади голови постійної комісії з питань законності, протидії, корупції та люстрації Івано-Франківської обласної ради, яку він займав.

Відомості відносно нього у Єдиному державному реєстрі осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади» - люстрацію, відсутні взагалі, відповідно до нього процедура очищення влади (люстрація) не застосовувалася.

Таким чином, зазначена інформація щодо нього є недостовірною та не може вважатися оціночним судженням на підставі ст. 30 Закону України «Про інформацію». Таку інформацію можливо перевірити на предмет її відповідності дійсності і спростувати.

Поширення інформації на сайті з електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 про проведення люстрації щодо нього до отримання результатів перевірки цієї інформації компетентним органом Міністерства Юстиції України та доведення такої інформації до відома невизначеного кола осіб мають обвинувальний нахил і сприймаються як звинувачення у здійсненні ним вчинків, за які до нього можна було б застосувати заходи з очищення влади (люстрації), що порушує його честь, гідність та ділову репутацію.

З цих підстав просив суд:

- визнати недостовірною та такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, опубліковану і поширену Політичною партією «Об`єднання «САМОПОМІЧ», Івано-Франківською обласною організацією Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» та працівником Департаменту комунікацій апарату виконавчого комітету Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» ОСОБА_4 на веб-сайті за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме статтю з заголовком: «Франківська «Самопоміч» проводить люстрацію своїх рядів», і зобов`язати Політичну партію «Об`єднання «САМОПОМІЧ», Івано-Франківську обласну організацію Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» та працівника Департаменту комунікацій апарату Виконавчого комітету Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» Тетяну Муравель видалити дану інформацію із веб-сайту за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

- зобов`язати Політичну партію «Об`єднання «САМОПОМІЧ», Івано-Франківську обласну організацію Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» та працівника Департаменту комунікацій апарату Виконавчого комітету Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» Тетяну Муравель у встановлений судом строк з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати зазначену інформацію у спосіб, яким вона була поширена, а саме шляхом розміщення на веб-сайті за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 заяв від їх власного імені із спростуванням наступного змісту: «Спростування: Інформація, поширена Політичною партією «Об`єднання «САМОПОМІЧ» та Івано-Франківською обласною організацією Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» на веб-сайті за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що Івано-Франківська обласна організація політичної партії Об`єднання «Самопоміч» проводить люстрацію своїх рядів, а саме люстрацію ОСОБА_1 , шляхом відкликання останнього з посади голови постійної комісії з питань законності, протидії, корупції та люстрації Івано-Франківської обласної ради є неправдивою та недостовірною і Політична партія «Об`єднання «САМОПОМІЧ» та Івано-Франківська обласна організація Політичної партії Об`єднання «САМОПОМІЧ» відповідно до чинного законодавства України не має права та не проводила заходи з очищення влади (люстрацію) щодо ОСОБА_1 », а також розмістити повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту;

- стягнути з відповідачів пропорційно витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн та витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 04 червня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, опубліковану і поширену Політичною партією «Об`єднання «САМОПОМІЧ», Івано-Франківською обласною організацією Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» та працівником Департаменту комунікацій апарату виконавчого комітету Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» ОСОБА_4 на веб-сайті за електронною адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме статтю з заголовком: «Франківська «Самопоміч» проводить люстрацію своїх рядів» та зобов`язано Політичну партію «Об`єднання «САМОПОМІЧ», Івано-Франківську обласну організацію Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» та працівника Департаменту комунікацій апарату Виконавчого комітету Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» Тетяну Муравель видалити дану інформацію із веб-сайту за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

Зобов`язано Політичну партію «Об`єднання «САМОПОМІЧ», Івано-Франківську обласну організацію Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» та працівника Департаменту комунікацій апарату Виконавчого комітету Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» Тетяну Муравель, протягом п`ятнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати зазначену інформацію у спосіб, яким вона була поширена, а саме: шляхом розміщення на веб-сайті за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 заяв від їх власного імені із спростуванням наступного змісту: «Спростування: Інформація, поширена Політичною партією «Об`єднання «САМОПОМІЧ» та Івано-Франківською обласною організацією Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» на веб-сайті за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що Івано-Франківська обласна організація Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» проводить люстрацію своїх рядів, а саме люстрацію ОСОБА_1 , шляхом відкликання останнього з посади голови постійної комісії з питань законності, протидії, корупції та люстрації Івано-Франківської обласної ради є неправдивою та недостовірною і Політична партія «Об`єднання «САМОПОМІЧ» та Івано-Франківська обласна організація Політичної партії Об`єднання «САМОПОМІЧ» відповідно до чинного законодавства України не має права та не проводила заходи з очищення влади (люстрацію) щодо ОСОБА_1 ».

Стягнуто з Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ», Івано-Франківської обласної організації Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ», працівника Департаменту комунікацій апарату Виконавчого комітету Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» Тетяни Муравель на користь ОСОБА_1 по 234,93 гривень витрат по сплаті судового збору з кожного відповідача.

В решті вимог позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що хоча позивач на момент поширення оспорюваної інформації був публічною особою і межа допустимої критики відносно особи останнього є значно більшою ніж критика відносно пересічного громадянина, така критика не може ґрунтуватися на суб`єктивних, не підтверджених домислах, поширення відповідачами завідомо недостовірних відомостей про позивача виходить за межі права на вільне вираження своїх поглядів і переконань та спричинило порушення прав позивача, тобто, є протиправним.

Суд вказує на доведення позивачем того, що розміщена і поширена інформація щодо нього є недостовірною та неправдивою, підлягала перевірці компетентними органами, відтак не є оціночним судженням.

Відповідачі, шляхом поєднання достовірної та недостовірної інформації, а саме ототожнення недостовірної інформації, зазначеної в заголовку статті із правдивою інформацією, зазначеною у змісті статті, доводять до відома необмеженої кількості осіб викривлену інформацію про діяльність позивача як депутата Івано-Франківської обласної ради та створюють хибне враження про застосування щодо позивача заходів очищення влади (люстрації), а відтак, поширення такої інформації принижує честь, гідність позивача та завдає шкоди його діловій репутації.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про розміщення повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту, суд виходив з того, що згідно Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом, та судові рішення, що проголошені судом прилюдно і відтворені у Єдиному реєстрі судових рішень, вважаються офіційно опублікованими та доступними для ознайомлення.

У апеляційній скарзі Політична партія «Об`єднання «САМОПОМІЧ» посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Так, судом не враховано того, що стаття, інформацію у якій позивач просить спростувати, містить ще один абзац такого змісту: «Нагадаємо, що 22 грудня 2017 року ОСОБА_2 вийшов з фракції «Самопоміч», хоча балотувався під першим захищеним номером від цієї політсили. Однак, заяву про складання повноважень ні голови комісії, ні депутата обласної ради не написав».

Апелянт вказує на те, що суд не надав оцінки аргументам та наданим доказам щодо відсутності у Івано-Франківської обласної організації Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» повноважень і фактичної можливості розміщувати будь-яку інформацію на сайті. Не надана також оцінка доводам про те, що ОСОБА_3 як працівник Департаменту комунікацій апарату виконавчого комітету політичної партії не є належним відповідачем у справі, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦК України поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Оскільки, загальновживаним є використання слова «люстрація» не в контексті Закону України «Про очищення влади», а в контексті оцінки кадрових змін у діяльності політичних партій, оцінки бізнес-процесів, оцінки банківської системи, тощо, суд не надав оцінку доводам щодо використання цього слова в переносному (метафоричному) значенні та неправильно застосував ст. 30 Закону України «Про інформацію», яка визначає, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема, з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири), ст. 34 Конституції України та ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантують право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, збирання, зберігання, використання і поширення інформації.

В тексті статті не міститься посилання на Закон України «Про очищення влади», а заголовок статті не містить посилань на конкретні обставини та жодних осіб, а тому не може бути перевірено на предмет відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і не може бути спростовано, а щодо посилання суду у мотивувальній частині рішення на те, що спірна стаття підлягала перевірці компетентними органами, то таке не містить жодного нормативно-правового обґрунтування.

Крім цього, суд припустився помилкового застосування практики Європейського суду з прав людини, а саме рішень «Обершлік проти Австрії» та «Де гаєс і Гійзельс проти Бельгії», в яких вказується, що навіть тоді, коли якесь твердження прирівнюють до оціночного судження, пропорційність втручання може залежати від того, чи ґрунтується твердження, що є предметом спору, на достатніх фактичних підставах, бо навіть суб`єктивна оцінка, яка не має під собою жодної фактичної основи, може виявитися надмірною.

Так використання слова «люстрація» в заголовку статті не є надмірною суб`єктивною оцінкою, оскільки для такої оцінки відкликання позивача з посади існувала фактична основа, а саме вихід позивача з фракції «САМОПОМІЧ», хоча балотувався він саме від цієї політсили.

Також судом не встановлено наявність всіх необхідних елементів юридичного складу правопорушення, зокрема, не встановлено поширення недостовірної інформації та завдання шкоди позивачу, чим підтверджується факт завдання шкоди, в якій грошовій сумі чи матеріальній формі позивач її оцінює та за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вона заподіяна.

Зазначає, що позивач є публічною особою, отже підлягає ретельному громадському контролю і потенційно може зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу виконання своїх функцій, щодо нього допустимий високий ступінь суспільної критики.

На думку апелянта аргументи позивача базуються виключно на його особистому сприйнятті слова «люстрація» та надуманому посиланні на Закон України «Про очищення влади».

Просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача звертає увагу на те, що апелянтом не наведено аргументів щодо необхідності дослідження нових обставин, зокрема щодо повного змісту опублікованої статті, оскільки суд об`єктивно дослідив усі обставини справи.

Вважає безпідставними твердження апелянта про те, що Івано-Франківська обласна організація Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» та ОСОБА_3 не є належними відповідачами, оскільки остання є автором опублікованої статті, а обласна організація не надала жодних доказів того, що не є автором матеріалу та власником сайту ІНФОРМАЦІЯ_2

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що заголовок статті є лише оціночним судженням, вказує, що статтю слід оцінювати комплексно, враховуючи не тільки заголовок, який є складовою частиною статті та спрямований на створення зацікавленості читача у відповідному змісті статті, а й зміст матеріалу, після ознайомлення з яким виникає асоціативний ряд між таким змістом та заголовком. Використання слова «люстрація» не в контексті Закону України «Про очищення влади», а в більш широкому значенні, є нехтуванням чіткого законодавчого визначення цього терміну та не звільняє від відповідальності за розміщення недостовірної інформації.

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність поширення відповідачами завідомо недостовірних відомостей про позивача. Також розміщення таких відомостей не може вважатися критикою політичного діяча чи оцінкою його діяльності.

Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В судовому засіданні представники позивача апеляційну скаргу не визнали.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про місце і час розгляду справи.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року на веб-сайті за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 було розміщено статтю з заголовком: «Франківська «Самопоміч» проводить люстрацію своїх рядів» наступного змісту: «На другому пленарному засіданні чергової сесії обласної ради відбулася важлива кадрова зміна. З ініціативи фракції «Об`єднання «САМОПОМІЧ» відкликано з посади голови постійної комісії з питань законності, протидії, корупції та люстрації Івано-Франківської обласної ради - Тараса Виноградника. За відповідну пропозицію проголосували 52 депутати. Нагадаємо, що 22 грудня 2017 року ОСОБА_2 вийшов з фракції «Самопоміч», хоча балотувався під першим захищеним номером від цієї політсили. Однак, заяву про складання повноважень ні голови комісії, ні депутата обласної ради не написав». Вказана інформація була доведена до відома невизначеного кола осіб (а.с. 21-22, т. 1).

Обставини стосовно поширення вищенаведеної інформації визнаються сторонами, що зазначено ними в своїх заявах, зокрема, у позовній заяві та у відзиві на позовну заяву, і у суду немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності її визнання.

Згідно відповіді голови Івано-Франківської обласної організації Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» від 07.05.2018 року за №01.05.2018, наданої на адвокатський запит, вищезазначена інформація розміщена і поширена на веб-сторінці, що є розділом (вкладкою) офіційного веб-сайту Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» та спрямована на висвітлення діяльності «Об`єднання «САМОПОМІЧ» в Івано-Франківській області. Всі публікації та адміністрування веб-сторінки http://ІНФОРМАЦІЯ_2/ здійснюються також Політичною партією «Об`єднання «САМОПОМІЧ» в особі відповідального працівника Департаменту комунікацій апарату Виконавчого комітету вказаної політичної партії. Автором статті з заголовком: «Франківська «Самопоміч» проводить люстрацію своїх рядів» та адміністратором розділу (вкладки) http://ІНФОРМАЦІЯ_2/ є працівник Департаменту комунікацій апарату Виконавчого комітету Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» ОСОБА_4 (а.с. 51, т.1).

Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 19.04.2018 за № 15213/11950-33-18/13.4 заходи з очищення влади не здійснюються щодо депутатів місцевих рад, оскільки посада депутата місцевої ради є виборною, про що, зокрема, зазначено у статті 1 Закону України «Про очищення влади». У Єдиному державному реєстрі осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», відомості стосовно ОСОБА_1 відсутні (а.с. 41-42, т. 1).

Також, вищенаведене вбачається з листа Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області № 2336/08-995 від 20.04.2018 року (а.с. 44-45, т. 1).

Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34).

Разом із тим, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканими і фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

За змістом статей 94, 277 ЦК України, частини четвертої статті 32 Конституції України, статті 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одної особи у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» зазначено, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У свою чергу фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки дійсності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні статті 10 Конвенції.

Згідно зі статтею 277 ЦК України і статтею 12 ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 29 листопада 2017 року у справі № 6-639 цс 17.

28 березня 2013 року у справі «Нова газета » та Бородянський проти Росії» Європейський суд із прав людини наголосив, що втручання в свободу вираження власних думок та поглядів порушує свободу висловлення думки в трьох випадках: якщо воно здійснено не на підставі закону, якщо воно не переслідує допустимої мети або якщо воно порушує баланс між метою, заради якої здійснено втручання, і свободою вираження думки.

Європейський суд із прав людини також підтвердив, що правдивість оціночних суджень не припускає можливості доказування, і оціночні судження дійсно слід відрізняти від фактів, існування яких може бути підтверджене, та виділив три можливі варіанти фундаменту, на якому можна побудувати свою оцінку: І) факти, що вважаються загальновідомими; 2) підтвердження висловлювання яким-небудь джерелом; 3) посилання на незалежне дослідження.

Таким чином, враховуючи висновок Європейського суду з прав людини, фактичні твердження та оціночні судження є різними поняттями, а розмежовування цих термінів лежить в основі захисту права на честь та гідність, як особистих немайнових прав.

Крім того, у разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальної сфери, спорту чи в будь-якій іншій галузі).

Оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Право на недоторканість ділової репутації та честь і гідність публічної особи підлягають захисту лише у випадках, коли політичний, державний або громадський діяч доведе, що інформація про нього була поширена з явним злим умислом, тобто з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення до громадськості особистих тверджень про наміри і позицію таких політичних лідерів.

Судом встановлено, що на веб-сайті за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 було розміщено статтю з заголовком: «Франківська «Самопоміч» проводить люстрацію своїх рядів» наступного змісту: «На другому пленарному засіданні чергової сесії обласної ради відбулася важлива кадрова зміна. З ініціативи фракції «Об`єднання «САМОПОМІЧ» відкликано з посади голови постійної комісії з питань законності, протидії, корупції та люстрації Івано-Франківської обласної ради - Тараса Виноградника. За відповідну пропозицію проголосували 52 депутати. Нагадаємо, 22 грудня 2017 року ОСОБА_2 вийшов з фракції «Самопоміч», хоча балотувався під першим захищеним номером від цієї політсили. Однак, заяву про складання повноважень ні голови комісії, ні депутата обласної ради не написав».

Тобто, публікація вказаної статті під таким заголовком була вираженням суб`єктивного оціночного судження щодо бездіяльності позивача, а саме не подання ним після виходу з фракції «Об`єднання «Самопоміч» у 2017 році заяви про звільнення з посади, що на засадах пропорційного представництва віднесена до сфери відповідальності фракції. ОСОБА_1 самостійно не виявив намір скласти повноваження голови постійної комісії, що призвело до необхідності внесення пропозиції фракції щодо відкликання його з посади, про що було прийнято рішення Івано-Франківської обласної ради ІНФОРМАЦІЯ_1 року більшістю голосів депутатів ради.

Отже, використання у заголовку статті слова «люстрація» було висловленням відповідачами своєї критичної оцінки бездіяльності позивача, який залишався на посаді, що уособлюється з фракцією, не перебуваючи в такій, внаслідок чого виникла необхідність внесення пропозиції фракції про відкликання його з посади, тобто до примусового звільнення з такої.

Таким чином, вказана бездіяльність позивача та діяльність фракції щодо відкликання позивача і стала приводом для використання у заголовку статті слова «люстрація» в переносному значенні, тобто такого мовно-стилістичного засобу як метафора.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що заголовок статті є лише оціночним судженням, правдивість якого не підлягає доведенню та відповідно не підлягає спростуванню.

Крім того, ОСОБА_1 пред`явив позов до ОСОБА_4 , як працівника Департаменту комунікацій апарату Виконавчого комітету Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» і суд ухвалив рішення про задоволення позову до такого відповідача, не врахувавши положень ч.4 ст. 277 ЦК України про те, що поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

При таких обставинах справи рішення суду в частині задоволених позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову. Підлягає скасуванню рішення суду і в частині стягнення з відповідачів на користь позивача витрат по оплаті судового збору.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною 1 зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на ОСОБА_1

Тому з ОСОБА_1 на користь Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» слід стягнути 1057,20 грн. витрат по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 04 червня 2019 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до працівника Департаменту комунікацій апарату виконавчого комітету політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» Муравель Тетяни, Івано-Франківської обласної організації політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» та Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» про визнання опублікованої і поширеної інформації недостовірною та такою, що порочить честь, гідність, ділову репутацію, зобов`язання видалити таку інформацію та зобов`язання спростувати інформацію у спосіб, в який вона була поширена - відмовити.

Скасувати рішення суду в частині стягнення з Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ», Івано-Франківської Обласної організації Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» та працівника Департаменту комунікацій апарату Виконавчого комітету Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ» Тетяни Муравель на користь ОСОБА_1 по 234,93 гривень витрат по сплаті судового збору з кожного відповідача.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 , на користь Політичної партії «Об`єднання «САМОПОМІЧ», , м. Львів, вул. Сахарова, 42, 1057,20 грн витрат по оплаті судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Л.В. Ясеновенко

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 12 вересня 2019 року.