Постанова

Іменем України

09 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 514/228/15-ц

провадження № 61-24082св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач (відповідач) - публічне акціонерне товариство «Родовід Банк»,

відповідач 1 - ОСОБА_1 ,

відповідач 2 (позивач) - ОСОБА_2 ,

відповідач 3 (позивач) - ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 05 травня 2016 року у складі судді Горбаня Ю. О. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 лютого 2017 року в складі колегії суддів: Погорєлової С. О., Цюри Т. В., Заїкіна А. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Родовід Банк» про визнання договору поруки припиненим, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Родовід Банк» про визнання договору поруки припиненим.

Позовна заява ПАТ «Родовід Банк» мотивована тим, що 05 травня 2008 року між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 40/ІЖ-001.08.1, відповідно до умов якого позивач прийняв на себе зобов`язання по видачі кредиту в сумі 54 480 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних, а ОСОБА_1 зобов`язався своєчасно повернути позивачу всю суму кредиту, відсотки та дотримуватися строків та умов, вказаних у договорі. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, представник позивача просив суд стягнути з відповідачів заборгованість у загальному розмірі 13 104,28 доларів США, а також судові витрати.

У забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору між банком та ОСОБА_2 05 травня 2008 року укладено договір поруки № 40/ІЖ-001.08.1. У забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору між банком та ОСОБА_3 05 травня 2008 року укладено договір поруки № 40/ІЖ-001.08.1.

У квітні 2015 року до суду надійшли зустрічні позови ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ПАТ «Родовід Банк» про визнання договорів поруки № 40/ІЖ-001.08.1. від 05 травня 2008 року припиненими. Позовні заяви мотивовані тим, що за кредитним договором встановлена процентна ставка 13% річних. Відповідно до додаткової угоди від 15 серпня 2008 року до кредитного договору № 40/ІЖ-001.08.1 збільшено проценту ставку до 15% річних. Умовами договорів поруки не передбачено збільшення процентної ставки банком в односторонньому порядку без погодження з поручителями. Оскільки зміна процентної ставки збільшила відповідальність поручителів, то позивачі по зустрічним позовам вважають, що договори поруки припинили свою дію з 15 серпня 2008 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 05 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 лютого 2017 року, позов ПАТ «Родовід Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість у розмірі 11 458,07 доларів США та пеню у розмірі 26 026,64 грн, а також судові витрати у розмірі 2 183,89 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано договір поруки від 05 травня 2008 року припиненим з 15 серпня 2008 року, стягнуто з банку на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243,60 грн. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано договір поруки від 05 травня 2008 року припиненим з 15 серпня 2008 року, стягнуто з банку на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Суд першої інстанції, дійшов висновкупро те, що оскільки свої зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 не виконував належним чином, в результаті чого, згідно наданих позивачем розрахунків, заборгованість відповідача за станом на 26 січня 2015 року становить 13 104,28 доларів США, яка підлягає стягненню.

Щодо зустрічних позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що в результаті укладення додаткової угоди між банком та позичальником кредиту, на яку поручителі згоди не надавали, обсяг відповідальності поручителів значно збільшився, тому права поручителів порушені і підлягають судовому захисту шляхом припинення поруки відповідно до вимог частини першої статті 559 ЦК України.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в справі № 514/228/15-ц, витребувано її з Тарутинського районного суду Одеської області від 05 травня 2016 року та зупинено виконання рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 05 травня 2016 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 28 лютого 2017 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», згідно з яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

05 травня 2018 року справу № 127/6849/17 передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2019 року справу № 127/6849/17 призначено судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У квітня 2017 року ПАТ «Родовід Банк» подало касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Родовід Банк».

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що 15 серпня 2008 року між поручителями та ПАТ «Родовід Банк» укладено додаткові угоди до договору поруки від 15 серпня 2008 року відповідно до яких узгоджено збільшення відсоткової ставки та визначено строк дії поруки: до повного погашення заборгованості.

Узагальнені доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 05 травня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Родовід банк» (далі - ВАТ «Родовід банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 40/ІЖ-001.08.1, за умовами якого ВАТ «Родовід Банк» надав на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності, а ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 54 480 доларів США, зі сплатою комісії за надання кредитних коштів та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13 % річних, строком до 05 травня 2033 року включно.

З метою забезпечення виконання боржником зобов`язань за кредитним договором 05 травня 2008 року між ВАТ «Родовід банк» та ОСОБА_2 та ВАТ «Родовід банк» та ОСОБА_3 було укладено договори поруки .

15 серпня 2008 року між ВАТ «Родовід банк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 40/ІЖ-001.08.1 від 05 травня 2008 року, про внесення змін до вищевказаного кредитного договору, згідно з яким, за згодою сторін пункт 1.3. кредитного договору був викладений в новій редакції, а саме: «Процентна ставка за цим договором встановлюється в розмірі 15 % річних». Всі інші умови залишились незмінними.

ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, в зв`язку з чим загальна заборгованість по погашенню кредиту станом на 26 січня 2015 року становить 13 104,07 доларів США, з яких - сума поточної заборгованості за кредитом - 10 429,40 доларів США, сума поточної заборгованості за процентами по кредиту - 111,44 доларів США, сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту - 917,23 доларів США. Всього сума заборгованості за кредитом та процентами - 11 458 доларів США. Сума пені за несвоєчасне погашення процентів за кредитом - 1 646,21 доларів США, що станом 16 січня 2015 року за курсом Національного банку України складає 26 026,64 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Джерела права й акти їх застосування

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої - четвертої статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до частини восьмої статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, встановивши, що ОСОБА_1 належним чином не виконував зобов`язань за кредитним договором від 15 серпня 2008 року, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 26 січня 2015 року складала 11 458,07 доларів США та 26 026 грн пені, дійшли обґрунтованого висновку про стягнення з нього на користь ПАТ «Родовід Банк» зазначеної заборгованості. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Банк надав докази на підтвердження виконання ним умов кредитного договору щодо надання кредитних коштів, зокрема виписку з особового рахунку клієнта банку, копію кредитного договору № 40/ІЖ-001.08.1 від 05 травня 2008 року, заяву ОСОБА_1 на видачу кредиту, однак відповідач не довів повернення цих коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Оскільки 15 серпня 2008 року між ВАТ «Родовід банк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 40/ІЖ-001.08.1 від 05 травня 2008 року, про внесення змін до вищевказаного кредитного договору, згідно з яким, за згодою сторін пункт 1.3. кредитного договору був викладений в новій редакції, а саме: «Процентна ставка за цим договором встановлюється в розмірі 15 % річних», що призвело до збільшення процентів за кредитним договором з 13% до 15%, то суд першої інстанції зробив правильний висновок, з яким погодився суд апеляційної інстанції, про те, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК України у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Оскільки обсяг відповідальності поручителів в частині сплати процентів боржником збільшився з 13% до 15%, то порука припинилась в силу закону з 15 серпня 2008 року.

Подані позивачем до касаційної скарги додаткові документи про те, що 15 серпня 2008 року між поручителями та ПАТ «Родовід Банк» укладено додаткові угоди до договору поруки від 15 серпня 2008 року відповідно до яких узгоджено збільшення відсоткової ставки та визначено строк дії поруки: до повного погашення заборгованості Верховним Судом не приймаються, оскільки відповідно до частини першої статті 81, частини першої - четвертої статті 83, частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки суд правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушив норми процесуального права.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Щодо поновлення виконання (дії) оскаржуваного судового рішення

За змістом частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Отже, відповідно до положень частини третьої статті 436 ЦПК України Верховних Суд поновлює виконання рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 05 травня 2016 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 28 лютого 2017 року.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» залишити без задоволення.

Рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 05 травня 2016 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 05 травня 2016 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 28 лютого 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун