Справа № 346/4722/18
Провадження № 2/346/274/19
31 січня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
головуючого - судді - Потятинника Ю.Р.,
з участю: секретаря - Васильчук Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -
Позивач звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що вона, ОСОБА_1 -ІНФОРМАЦІЯ_1 є єдиним власником квартири , що знаходиться в АДРЕСА_5 Дане підтверджується рішенням Коломийського міськрайонного суду від 23.06.2018 року (справа №346/1185/18), ухвалами Коломийського міськрайонного суду від 23.06.2018 року (справа №346/1185/18) та від 07.08.2018 року (№346/1185/18), витягом №135679864 від 28.08.2018 року - згідно даних судових рішень єдиним власником квартири є - вона ОСОБА_1 Крім того, технічним паспортом на квартиру від 11.08.2016 року та довідкою від 14.09.2018 року виданою ОСББ «Лисенка3» - єдиним власником квартири також зазначена позивач.
В її квартирі (яка належить їй на праві приватної власності) на даний час зареєстрований згідно довідки від 17.09.2018 року виданої Управлінням надання адміністративних послуг Коломийської міської ради - ОСОБА_2. Відповідач у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 ніколи не проживав (був тільки зареєстрований в гуртожитку до проведеної його реконструкції в житловий будинок). Дане підтверджується довідкою від 17.09.2018 року №215 виданою ВАТ «Коломиясільмаш». Згідно ордеру на дану квартиру від 24.04.2007 року - ОСОБА_2 відсутній у складі сім»ї позивача. Згідно акту обстеження квартири АДРЕСА_1 від 17.09.2018 року у вищевказаній квартирі проживає тільки позивач, яка є власником даної квартири. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 в даній квартирі не проживав і його власних речей ніколи не було.
Відповідно до ч.1 ст. 156 Житлового кодексу України члени сім»ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користується жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користуванням цим приміщенням.
Згідно ч.3 ст. 156 ЖК України «Члени сім»ї власника будинку зобов»язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім»ї власника зобов»язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту».
Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Комунальні служби, що надають послуги йому по утриманню вищевказаної квартири, в своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців - 2 особи (дана обставина підтверджується довідкою від 17.09.2018 року виданою Управлінням надання адміністративних послуг Коломийської міської ради) та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів, які він має сплатити таким службам за надані йому послуги.
Вона, не бажає оплачувати комунальні платежі за відповідача, оскільки він не проживає в квартирі із часу видачі їй ордеру на квартиру -24.04.2007 року.
Оскільки відповідач без поважних причин відсутній по місцю реєстрації понад 11 років то він втрачає право користування цим житлом. Дане положення передбачене ч.2 ст. 405 ЦК України.
Враховуючи, що відповідач у квартирі не проживає більше 112 років, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по його утриманню та не приймає участь у спільному побуті, а тому ОСОБА_2 вважається таким, що втратив право користування ним.
Зважаючи, на те, що відповідач не проживає в квартирі і не бажає знятися з реєстрації в добровільному порядку, вказане вище змушує звернутися з даним позовом до суду.
Адже у відповідності до ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні, а у відповідності до ст. 322 ЦК України власник зобов»язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст..386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Останнє відоме місце проживання відповідача: АДРЕСА_2
На підставі вищенаведеного позивач просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право на користування квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2
Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду, через оголошення на веб сайті Коломийського міськрайонного суду, а тому суд вважає, що справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали справи, а саме: копію заочного рішення Коломийського міськрайонного суду від 23 червня 2018 року, яким визнано за позивачем право власності на вищевказане приміщення; копію ухвали Коломийського міськрайонного суду від 07 серпня 2018 року; копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер №135679864 від 28 серпня 2018 року; копію корінця ордера на житлову площу №80 виданого позивачці ОСОБА_1; копію технічного паспорта на вищевказану квартиру виданого ОСОБА_1; довідку про склад сім»ї видану 14.09.2018 року ОСББ «Лисенка3», відповідно до якої єдиним власником квартири зазначена позивач; довідку видану ВАТ «Коломиясільмаш» від 17 вересня 2018 року №215 про те, що станом на 01.05.2008 р. після проведеної реконструкції гуртожитку та відповідної зміни нумерації квартир в квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована тільки ОСОБА_1; надану відповідь управлінням надання адміністративних послуг від 17.09.2018 про те, що за даними реєстру територіальної громади м. Коломия, що ведеться управлінням надання адміністративних послуг з 04.04.2016 за адресою АДРЕСА_3 зареєстроване місце проживання : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2; акт обстеження квартири АДРЕСА_2 відповідно до якого у вищевказаній квартирі проживає тільки ОСОБА_1 із ІНФОРМАЦІЯ_4, яка є власником даної квартири. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 в даній квартирі не проживав і його власних речей ніколи не було; копії паспорта та картки фізичної особи-платника податків позивача; копію довіреності посвідченої 10 січня 2018 року ОСОБА_3 приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу за реєстровим №46; копії паспорта та картки платника податків представника позивача ОСОБА_4, - суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні з урахуванням вищевказаних доказів не спростовано доводи позивача, про те, що відповідач у вищевказаній квартирі не проживає більше 11 років, комунальні послуги за користування житловим приміщенням не сплачує, не приймає участь у спільному побуті, що створює перешкоди позивачу в користуванні квартирою, які слід усунути шляхом визнання визнати таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_4 .
На підставі викладеного та ст. 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 247 ч.2, 263-265, 268, 280- 289 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право на користування квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою, яка може бути поданою відповідачем протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня складення повного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Потятинник Ю. Р.