Постанова

Іменем України

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 757/4888/16-ц

провадження № 61-28039св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДП «Житомирстандарт»,

відповідачі: Всеукраїнська асоціація автомобільних імпортерів і дилерів, Генеральний директор Всеукраїнської асоціації автомобільних імпортерів і дилерів ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП «Житомирстандарт» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року у складі судді Гладун Х. А. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Ратнікової В. М., Усика Г. І., Борисової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП «Житомирстандарт» (далі - ТОВ «ДП «Житомирстандарт») звернувся до суду з позовом до Всеукраїнської асоціації автомобільних імпортерів і дилерів (далі - ВААІД), Генерального директора ВААІД ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, шляхом визнання недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію позивача інформацію про те, що ТОВ «ДП «Житомирстандарт» є одним з порушників екологічного законодавства, викладену у коментарях ВААІД та генерального директора ВААІД ОСОБА_2 на прес-конференції ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо введення в Україні Євро-5. Позивач просив зобов`язати відповідачів в строк не пізніше п`яти днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати вказану інформацію у той же спосіб, в який вона була поширена та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позов обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16-05 год. на сайті Інтернет-видання AVTOUA.net в розділі «АвтоНовости» розміщено статтю: «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_3) з посиланням на прес-службу ВААІД.

Вказану статтю опубліковано за результатами проведення ІНФОРМАЦІЯ_1 прес-конференції з приводу введення в Україні Євро-5 за участю, зокрема, ВААІД в особі Генерального директора ОСОБА_2 , в якій опубліковано інформацію, яка не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію позивача, зокрема: «При этом в рамках системы реформирования системы сертификации ВААИД отмечает неудовлетворительную работу Министерства инфраструктуры. Одним из прецедентов, который вызвал глубокое беспокойство у ВААИД, является спешно организованная Министерством инфраструктуры рекомендация в конце декабря 2015 года аккредитовать одного из нарушителей экологического законодательства - компанию ООО «ДП Житомирстандарт», факты нарушений по которому были представлены как участниками комиссии министерства, так и членами ВААИД.».

Статтю схожого змісту розміщено ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16-50 год і на сайті Інтернет-видання ГОЛОС НАРОДУ в розділі «Новини» опубліковано статтю «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_4) з посиланням на Інтернет-видання ІНФОРМАЦІЯ_5. У вказаній статті, зокрема, зазначено: «При этом в рамках системы реформирования системы сертификации ВААИД отмечает неудовлетворительную работу Министерства инфраструктуры. Одним из прецедентов, который вызвал глубокое беспокойство у ВААИД, является спешно организованная Министерством инфраструктуры рекомендация в конце декабря 2015 года аккредитовать одного из нарушителей экологического законодательства - компанию ООО «ДП Житомирстандарт», факты нарушений по которому были представлены как участниками комиссии министерства, так и членами ВААИД.».

ІНФОРМАЦІЯ_6 о 04-33 год. на сайті Інтернет-видання СЕГОДНЯ.ua в розділі «Экономика» за результатами вказаної конференції опубліковало статтю «ІНФОРМАЦІЯ_7 (ІНФОРМАЦІЯ_8), в якій міститься коментар Генерального директора ВААІД ОСОБА_2 , наданий на прес-конференції з приводу ведення в Україні Євро -5. Зокрема, в статті зазначено: «В то же время ВААИД выразило беспокойство по поводу организованной Министерством инфраструктуры рекомендации в конце 2015 года аккредитовать одного из нарушителей экологического законодательства - ООО ДП «Житомирстандарт».

«Мы обратились с письмом к министру экономического развития с просьбой проверить информацию о нарушениях, и с ее учетом принять решение о возможности аккредитации этой компании», - сообщил гендиректор ВААИД.».

Аналогічний коментар генерального директора ВААІД ОСОБА_2 опубліковано ІНФОРМАЦІЯ_6 о 04год 40хв в Інтернет-виданні Odnako.su в розділі «Економіка» в статті «ІНФОРМАЦІЯ_7» ( ІНФОРМАЦІЯ_9), ІНФОРМАЦІЯ_10 о 10-00 год. в Інтернет-виданні BusinessUA в розділі «Транспорт та авто» в статті «ІНФОРМАЦІЯ_11» (ІНФОРМАЦІЯ_12) та ІНФОРМАЦІЯ_6 о 10-44 год. в Інтернет-виданні Profi-forex.org в розділі «Економіка» в статті «ІНФОРМАЦІЯ_13» (ІНФОРМАЦІЯ_14).

Висловлена відповідачами інформація є недостовірною та образливою, не підтверджена жодними доказами, позивач до адміністративної чи кримінальної відповідальності за порушення вимог екологічного законодавства не притягувався, чим порушено недоторканність ділової репутації позивача її приниженням шляхом розповсюдження недостовірної інформації про нього та про його діяльність.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року, в позові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, мотивовано тим, що поширену інформацію не подано в формі фактичних тверджень (даних), є оціночним судженням, тому не підлягає спростуванню та доведенню щодо її правдивістю.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2017 року ТОВ «ДП «Житомирстандарт»звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, у якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

21 серпня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ «ДП «Житомирстандарт».

Згідно із статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 червня 2019 року вказану справу призначено судді-доповідачеві Петрову Є. В.

Ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2019 року вказану справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу мотивовано тим, що судами першої та апеляційної інстанцій у порушення вимог статей 212-214, 315 ЦПК України 2004 року не здійснено аналіз поширеної відповідачем інформації на предмет розмежування оціночних та фактичних суджень й тверджень про факти.

В публікаціях вказано смае фактичне твердження, оскільки вжито стверджувальне словосполучення, а саме: «ТОВ «ДП «Житомирстандарт» є одним з порушників екологічного законодавства». З огляду на зазначене, така інформація є конкретною і стосується певної юридичної особи, а саме позивача у справі.

Розповсюджена відповідачем інформація не містить алегорій, сатири, гіпербол, а має негативну інформацію щодо позивача із твердженням того, що він є порушником екологічного законодавства за відповідних фактичних обставин.

Надання пропозиції Міністертсва інфраструктури щодо призначення ТОВ «ДП «Житомирстандарт» органом із сертифікації було б неможливим за відсутності належної ділової репутації позивача на ринку здійснення господарської діяльності чи за наявності порушень позивачем норм чинного законодавства, а негативна інформація щодо ТОВ «ДП «Житомирстандарт» завдає суттєвої шкоди діловій репутації, що негативно впливає на господарську діяльність позивача.

Судами першої та апеляційної інстанцій не враховано, що державою встановлено два компетентні органи у сфері КТЗ - Мінінфраструктури та Мінекономрозвитку, які з врахуванням покладених н аних функцій мали право перевіряти діяльність ООВ, видані сертифікати та призначати органів із сернтифікації.

Судами не взято до уваги, що недостовірною інформацією є інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності.

Заперечення на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не надходили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті Інтернет - видання « Avtoua.net » в розділі «АвтоНовости» була розміщена стаття: «ІНФОРМАЦІЯ_15».

У вказаній статті, із посиланням на прес-службу Всеукраїнської асоціації автомобільних імпортерів і дилерів, зазначено інформацію наступного змісту: «При этом в рамках системы реформирования системы сертификации ВААИД отмечает неудовлетворительную работу Министерства инфраструктуры. Одним из прецедентов, который вызвал глубокое беспокойство у ВААИД, является спешно организованная Министерством инфраструктуры рекомендация в конце декабря 2015 г. аккредитовать одного из нарушителей экологического законодательства - компанию ООО «ДП Житомирстандарт», факты нарушений по которому были представлены как участниками комиссии министерства, так и членами ВААИД.».

ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті Інтернет - видання «Голос народу» в розділі «Новини» опубліковано статтю «ІНФОРМАЦІЯ_15».

У вказаній статті, із посиланням на Інтернет - ресурс « ІНФОРМАЦІЯ_5», зазначено інформацію наступного змісту: «При этом в рамках системы реформирования системы сертификации ВААИД отмечает неудовлетворительную работу Министерства инфраструктуры. Одним из прецедентов, который вызвал глубокое беспокойство у ВААИД, является спешно организованная Министерством инфраструктуры рекомендация в конце декабря 2015 г. аккредитовать одного из нарушителей экологического законодательства - компанию ООО «ДП Житомирстандарт», факты нарушений по которому были представлены как участниками комиссии министерства, так и членами ВААИД.».

ІНФОРМАЦІЯ_6 на сайті Інтернет-видання «Сегодня.ua» в розділі «Экономика» опубліковано статтю «ІНФОРМАЦІЯ_16».

У вказаній статті, із посиланням на слова генерального директора Всеукраїнської асоціації автомобільних імпортерів і дилерів ОСОБА_2 , зазначено інформацію наступного змісту: «В то же время ВААИД выразило беспокойство по поводу организованной Министерством инфраструктуры рекомендации в конце 2015 года аккредитовать одного из нарушителей экологического законодательства - ООО ДП «Житомирстандарт». Мы обратились с письмом к министру экономического развития с просьбой проверить информацию о нарушениях, и с ее учетом принять решение о возможности аккредитации этой компании».

ІНФОРМАЦІЯ_6 на сайті Інтернет - видання «Odnako. su » опубліковано статтю « ІНФОРМАЦІЯ_16».

У вказаній статті, із посиланням на слова генерального директора Всеукраїнської асоціації автомобільних імпортерів і дилерів ОСОБА_2 , зазначено інформацію наступного змісту: «В то же время ВААИД выразило беспокойство по поводу организованной Министерством инфраструктуры рекомендации в конце 2015 года аккредитовать одного из нарушителей экологического законодательства - ООО ДП «Житомирстандарт». Мы обратились с письмом к министру экономического развития с просьбой проверить информацию о нарушениях, и с ее учетом принять решение о возможности аккредитации этой компании».

ІНФОРМАЦІЯ_6 на сайті Інтернет - видання «Profi -forex.org » в розділі «Новости мира. Новости СНГ. Украина» опубліковано статтю « ІНФОРМАЦІЯ_7».

У вказаній статті, із посиланням на відомості, озвучені на пресс-конференції Всеукраїнської асоціації автомобільних імпортерів і дилерів, зазначено інформацію наступного змісту: «В ВААИД также выражают свою обеспокоенность и по поводу рекомендации, озвученной Министерством инфраструктуры в конце 2015 года - ведомство рекомендовало аккредитировать ООО ДП «Житомирстандарт» - одного из нарушителей норм экологического законодательства. ОСОБА_2 сообщил, что в этой связи было отправлено письмо главе Мининфраструктуры с просьбой о проверке информации о допущенных решениях. Министра попросили принимать решение об аккредитации этой компании на основании результатов проверки.»

ІНФОРМАЦІЯ_10 на сайті Інтернет - видання «BusinessUA» в розділі «Транспорт та авто» опубліковано статтю «ІНФОРМАЦІЯ_7».

У вказаній статті, із посиланням на слова генерального директора Всеукраїнської асоціації автомобільних імпортерів і дилерів ОСОБА_2 , зазначено інформацію наступного змісту: «В той же час ВААІД висловило занепокоєння з приводу організованої Міністерством інфраструктури рекомендації наприкінці 2015 року акредитувати одного із порушників екологічного законодавства - ТОВ «ДП «Житомирстандарт». Ми звернулися з листом до міністра економічного розвитку, з проханням перевірити інформацію про порушення, і з її урахуванням прийняти рішення про можливість акредитації цієї компанії».

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що факт озвучення вищезазначеної інформації на прес-конференції ВААІД відповідачами не заперечувався.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають вказаним вимогам закону.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваних судових рішень, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги частково з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні враховувати суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характер спірних правовідносин, зміст та юридичну природу обставин у справі.

ЦПК України у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду та розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, у пунктах 1, 3 частини першої статті 15 передбачав, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до частини першої статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом вказаної статті право звертатися до господарського суду мали підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, а також громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності.

За змістом статті 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема й підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Тобто у порядку господарського судочинства розглядаються спори юридичних осіб між собою та фізичних осіб - підприємців.

Категорії таких справ визначені у статті 12 ГПК України, а саме: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів; 4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю); 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових осіб та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України; 8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Визначальною для визначення юрисдикції за пунктом 1 частини першої статті 12 ГПК України у вказаній редакції була участь у відносинах, з приводу яких виник спір, суб`єкта господарської діяльності.

З урахуванням положень статті 15 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій та статей 1, 12 ГПК, з огляду на те, що характер спірних правовідносин є цивільно-правовим (незалежно від суб`єктного складу), то всі справи зазначеної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, за винятком справ про захист ділової репутації між юридичними особами та іншими суб`єктами підприємницької діяльності у сфері господарювання та іншої підприємницької діяльності, що розглядаються в порядку господарського судочинства.

Відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, зокрема під час прес-конференції щодо діяльності окремої виробничої установи (її результатів) в якій вона працює, є саме ця юридична особа.

Ураховуючи, що розгляд справи може вплинути на права та обов`язки цієї фізичної особи, остання може бути залучена до участі у справі як третя особа.

У разі поширення такої інформації посадовою чи службовою особою, для визначення належного відповідача судам необхідно з`ясовувати, від імені кого ця особа виступає. Якщо посадова чи службова особа виступає не від імені юридичної особи і не при виконанні посадових (службових) обов`язків, то належним відповідачем є саме вона.

Згідно з частинами другою та третьою статті 21 ГПК України позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, а відповідачами - юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 14-641цс18.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що підтверджено матеріалами справи, що на прес-конференції, що проводилася ВААІД, генеральний директор Асоціації ОСОБА_2 повідомив про те, що вважає ТОВ «ДП «Житомирстандарт» порушником екологічного законодавства, з приводу чого Асоціація звернулася до міністра економічного розвитку щодо перевірки цієї інформації.

Звертаючи до суду з позов ТОВ «ДП «Житомирстандарт» до іншої юридичної особи та генерального директора Асоціації ОСОБА_2 , який представляв її інтереси та діяв від її імені, оскільки уповноважений здійснювати всі юридично значимі дії, зокрема, представляти товариство у відносинах з іншими суб`єктами господарської діяльності та фізичними особами, вважало, що висловлена відповідачами інформація є недостовірною та образливою, не підтверджена жодними доказами, позивач до адміністративної чи кримінальної відповідальності за порушення вимог екологічного законодавства не притягувався, чим порушено недоторканність ділової репутації позивача її приниженням шляхом розповсюдження недостовірної інформації про нього та про його діяльність.

Таким чином, у справі, що переглядається, висновки судів першої та апеляційної інстанції про те, що спір між ТОВ «ДП «Житомирстандарт», ВААІД та генеральним директором Асоціації ОСОБА_2 про захист ділової репутації юридичної особи та спростування недостовірної інформації може бути розглянутий за правилами цивільного судочинства, є помилковими, і такі вимоги повинні були розглядатися в господарському судочинстві.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (частина перша статті 256 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 414 порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

За таких обставин, оскаржені рішення підлягають скасуванню з закриттям провадження у справі.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача.

Відповідачі у справі відповідної вимоги до суду касаційної інстанції не заявляли, матеріали справи про плату ними судового збору не свідчать, тому відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 255, 256, 409, 412, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП «Житомирстандарт» задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП «Житомирстандарт» до Всеукраїнської асоціації автомобільних імпортерів і дилерів, Генерального директора Всеукраїнської асоціації автомобільних імпортерів і дилерів ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації закрити.

Повідомити Товариство з обмеженою відповідальністю «ДП «Житомирстандарт», що розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП «Житомирстандарт» до Всеукраїнської асоціації автомобільних імпортерів і дилерів, Генерального директора Всеукраїнської асоціації автомобільних імпортерів і дилерів ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації віднесений до юрисдикції господарського суду.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. М. Сімоненко

Судді: А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик