ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1607/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

за участю учасників справи: апелянта ОСОБА_1 , та його представника ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , третіх осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 липня 2019 року (суддя Приступа Д.І.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , Хмельницької міської ради, треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі,

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 , Хмельницької міської ради, треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі № 00386 від 1 березня 2012 року з дня набрання чинності рішенням суду в редакції, яка була додана до листа від 27 червня 2018 року «Щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі № 00386 від 1 березня 2012 року» адресованого Хмельницькій міській раді та ОСОБА_6 . Зазначав, що вищевказаний договір укладено між орендодавцем - Хмельницькою міською радою, та орендарями ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . На даний час, на земельній ділянці площею 0,1569 га з кадастровим номером НОМЕР_1 17: НОМЕР_2 розташовані об`єкти нерухомого майна, які перебувають також у власності ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , а також ОСОБА_6 Однак, орендодавець, відмовляється вносити зміни до договору оренди землі № 00386 від 1 березня 2012 року, посилаючись на необхідність звернення із заявою попередніх власників приміщень (орендарів земельної ділянки) про розірвання договору оренди землі № 00386. На виконання вимог Хмельницької міської ради, один із орендарів земельної ділянки ОСОБА_9 , звернулася з відповідною заявою до орендодавця. Однак інший співорендар земельної ділянки ОСОБА_6 , який на даний час також являється власником об`єктів нерухомого майна, які розташовані на спірній земельній ділянці, відмовляється вносити зміни до договору оренди землі № 00386 від 1 березня 2012 року, та не визнає право оренди позивача на вказану земельну ділянку.

У зв`язку з цим позивач просив суд визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі № 00386 від 1 березня 2012 року з дня набрання чинності рішенням суду в редакції, яка була додана до листа від 27 червня 2018 року «Щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі № 00386 від 1 березня 2012 року» адресованого Хмельницькій міській раді та ОСОБА_6

22 січня 2019 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області прийнято заочне рішення про задоволення позову, яке в подальшому ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2019 року скасовано.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 липня 2019 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі № 00386 від 1 березня 2012 року з дня набрання чинності рішенням суду в редакції, яка була додана до листа від 27 червня 2018 року «Щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі № 00386 від 1 березня 2012 року» адресованого Хмельницькій міській раді та ОСОБА_6

Вважає вказане рішення неправомірним та таким, що прийняте з порушенням матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції у рішенні не надано мотивовану оцінку кожного аргументу, наведеного ним, як учасником справи, у позовній заяві щодо наявності підстав для задоволення позову.

Крім того, суд помилково дійшов висновку про недосягнення домовленості із всіх істотних умов договору, як підставу для відмови існуючих сторін договору в укладенні додаткової угоди, яка передбачає лише зміни сторони договору, як правової підстави для внесення відомостей до реєстру прав відомостей про уже набуте право оренди земельною ділянкою, у зв`язку із набуттям права власності на нерухоме майно.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 1 березня 2012 року між Хмельницькою міською радою, ФОП ОСОБА_10 та ФОП ОСОБА_6 був укладений договір оренди земельної ділянки № 00386 щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 для обслуговування приміщення офісу, магазину та бару терміном на 10 років (а. с. 5).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 лютого 2018 року, індексний номер витягу 115388891, ОСОБА_1 є одноособовим власником приміщення офісу, магазину та бару, загальною площею 301,7 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 4).

На земельній ділянці площею 0,1569 га з кадастровим номером НОМЕР_1 17: НОМЕР_2 розташовані об`єкти нерухомого майна, які перебувають також у власності ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу від 4 листопада 2017 року зареєстрованого в реєстрі за № 2223, ОСОБА_7 , на підставі договору поділу майна в натурі від 18 вересня 2017 року зареєстрованого в реєстрі за № 1423, а також ОСОБА_6

20 квітня 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 звернулись з листом до Хмельницької міської ради щодо укладення договору оренди землі (а. с. 7).

Листом від 21 травня 2018 року Хмельницька міська рада відмовилась вносити зміни до договору оренди землі № 00386 від 1 березня 2012 року, посилаючись на необхідність звернення із заявою попередніх власників приміщень (орендарів земельної ділянки) про розірвання договору оренди землі № 00386 (а. с. 8).

27 червня 2018 року у зв`язку з переходом права власності на об`єкт нерухомого майна, позивач разом з іншими власниками приміщень звернулися до Хмельницької міської ради та ОСОБА_6 з листом щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі № 00386 від 1 березня 2012 року, проект якої був доданий до листа (а. с. 10-11).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 6 липня 2018 року, індексний номер витягу 130049326, ОСОБА_11 є власником приміщення офісу, магазину та бару загальною площею 632,0 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, № 1760 від 6 липня 2018 року (а. с. 77-80).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16 листопада 2018 року, індексний номер витягу 145713123, ОСОБА_12 є власником магазину продовольчо-непродовольчих товарів, загальною площею 292,4 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування № 2976 від 16 листопада 2018 року (а. с. 74-76).

Співорендар земельної ділянки ОСОБА_6 , який на даний час також являється власником об`єктів нерухомого майна, які розташовані на спірній земельній ділянці, відмовляється вносити зміни до договору оренди землі № 00386 від 1 березня 2012 року.

Відмовляючи в задоволені позову, суд виходив з того, що відмову від укладення договору оренди слід вважати недосягненням взаємної згоди щодо укладення договору, відтак спонукання укласти договір буде порушенням принципу свободи договору.

Відповідно до Постанови великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі 338/180/17, у разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору, такий договір вважається неукладеним, визнання договору укладеним не є належним способом захисту.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Так, відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі, крім інших, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Запропонована Позивачем редакція додаткової угоди не містить інформації про таку істотну умову та унеможливлює будь-яке добросовісне виконання сторонами своїх зобов`язань за таким договором.

Статтями 3, 6, 203, 626, 627 Цивільного кодексу України визначено, що свобода договору і вільне волевиявлення його учасників є основоположними засадами цивільного законодавства. При цьому, свобода договору в даному випадку полягає в праві вільно поза будь-яким, в том числі судовим примусом вирішувати питання при укладені договору, виборі контрагентів та погодженні істотних умов договору.

Зміна умов договору оренди землі, згідно з ст. 30 Закону України "Про оренду землі", здійснюється за взаємною згодою сторін.

Таким чином, у зв`язку з тим, що вищевказаний договір оренди земельної ділянки укладено на умовах спільної оренди, внесення змін в нього, зокрема, заміна сторони, можлива за згодою всіх сторін по договору, що на сьогодні відсутнє.

Додаткова угода, на укладенні якої наполягає позивач, встановлює невизначене для орендарів зобов`язання, адже не містить розподілу часток у виконанні обов`язку по сплаті орендної плати.

Врахувавши вищевикладене, Хмельницький апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що Хмельницька міська рада не вправі всупереч вищевказаним нормам та умовам договору внести зміни без наявності такої згоди.

Посилання апелянта, що судом першої інстанції у рішенні не надано мотивовану оцінку кожного аргументу, наведеного ним, як учасником справи, у позовній заяві щодо наявності підстав для задоволення позову суд не приймає до уваги.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про обґрунтованість позову, а стосуються переоцінки доказів.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк