Ухвала

Іменем України

13 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 761/22804/15-ц

провадження №61-9556 ск 19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року у складі суддів: Кашперської Т. Ц.,

Фінагеєва В. О., Яворського М. А., про відмову у роз`ясненні постанови Київського апеляційного суду від 08 травня 2019 року у справі за заявою Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року

по справі за клопотанням Акціонерного товариства «Догуш Іншаат

ве Тіджарет А. Ш.» (Dogus Insaatve Ticaret A. S.), заінтересована особа - Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця» про надання дозволу на примусове виконання в Україні Остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року у справі № 17208/GZ/MHM,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця» (далі - ДТГО «Південно-Західна залізниця») подало заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року заяву ДТГО «Південно-Західна залізниця» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду м. Києва

від 17 вересня 2015 року задоволено. Скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року. У задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Догуш Іншаат ве Тіджарет А. Ш.» (далі - АТ «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.») про надання дозволу

на примусове виконання Остаточного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року у справі

№ 17208/GZ/MHM про стягнення заборгованості відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 травня 2019 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У червні 2019 року ДТГО «Південно-Західна залізниця» звернулось до суду

із заявою про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду

від 08 травня 2019 року в частині складу суду, повноважного продовжувати розгляд заяви ДТГО «Південно-Західна залізниця» про перегляд

за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року відмовлено у роз`ясненні постанови Київського апеляційного суду від 08 травня

2019 року у вказаній справі.

У вересні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ДТГО «Південно-Західна залізниця» на ухвалу Київського апеляційного суду

від 28 серпня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції

та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Дослідивши касаційну скаргу ДТГО «Південно-Західна залізниця», колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження,

з урахуванням такого.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Згідно із положеннями частини третьої статті 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня

її надходження.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено до примусового виконання.

Діюче процесуальне законодавство визначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим, яке полягає в тому, що його резолютивна частина

не припускає кілька варіантів тлумачення. В силу зазначених норм процесуального права, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Суть роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Виходячи зі змісту положень зазначених норм, суд може роз`яснити судове рішення у разі, якщо нечітким або незрозумілим є зміст його резолютивної частини, як для осіб, щодо яких воно ухвалене, так і для осіб, які будуть здійснювати його примусове виконання.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня

2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз`яснення рішення суду,

а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим,

що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом,

що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення

і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви ДТГО «Південно-Західна залізниця» про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 08 травня

2019 року, апеляційний суд виходив із того, що у вказаній постанові чітко зазначено, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва

від 27 квітня 2018 року підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Склад суду першої інстанції Київським апеляційним судом в ухвалі від 08 травня 2019 року

не визначався, порядок визначення складу суду встановлений статтями

33, 34 ЦПК України.

Апеляційним судом було зазначено, що судове рішення, яке просить роз`яснити ДТГО «Південно-Західна залізниця», за своїм видом є ухвалою, яка не підлягає примусовому виконанню, не допускає кілька варіантів тлумачення, у ній викладені мотиви, наведено висновок із посиланням

на відповідні норми права, який не є незрозумілим, а тому суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відмову у роз`ясненні постанови Київського апеляційного суду від 08 травня 2019 року.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд

в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга

є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі

з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також

у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити

у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо

її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається,

що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення,

а зводяться до переоцінки доказів, що заборонено частиною першою статті 400 ЦПК України, та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки,

що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою

та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 серпня 2019 року про відмову у роз`ясненні постанови Київського апеляційного суду

від 08 травня 2019 року у справі за заявою Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» про перегляд

за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року по справі за клопотанням Акціонерного товариства «Догуш Іншаат ве Тіджарет А. Ш.» (Dogus Insaat ve Ticaret A. S.), заінтересована особа - Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця» про надання дозволу на примусове виконання в Україні Остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року у справі

№ 17208/GZ/MHM.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк