Провадження № 2/760/464/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року Солом"янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

позивача- ОСОБА_2

представника позивача- ОСОБА_1

представника відповідача- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дитини, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6 частини на ј частину від усіх видів його заробітку /доходу/.

Посилається в позові на те, що на виконанні Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві знаходився виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей, синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В лютому 2018 року старшому синові виповнилося 18 років і стягнення аліментів на його утримання було припинено.

Таким чином, на утримання молодшого сина після повноліття старшого стягується 1/6 частина заробітку відповідача .

Виходячи з того, що відповідач є здоровою працездатною особою, працює, забезпечений матеріально, просить змінити розмір аліментів на утримання молодшого сина з 1/6 частини на ј частину його заробітку /доходу/.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував.

Посилався на те, що досягнення старшим сином сторін повноліття не є підставою для зміни розміру аліментів.

Крім того, зазначив, що в провадженні Солом»янського районного суду м.Києва знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 про стягнення з відповідача заборгованості по аліментах у розмірі 147 974, 57 гр. та пені в цьому ж розмірі, а всього 295 949, 14 гр.

Вважає, що в разі задоволення позову його матеріальне становище суттєво погіршиться.

Виходячи з цього, а також того, що позивачка не довела жодної з підстав, визначених ст.192 СК України, для зміни розміру аліментів, просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 12 липня 2010 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку /доходу /, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей: синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначено в виконавчому листі аліменти стягнуті до досягнення дитиною повноліття.

На виконання рішення суду був виданий виконавчий лист.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом»янського районного управління юстиції у м.Києві від 30 липня 2010 року було відкрито виконавче провадження.

07 лютого 2000 року старший син сторін досяг повноліття і стягнення за виконавчим документом на його утримання було припинено.

/ а. с. 5 - 14 /

Позивачка в судовому засіданні зазначила, що після досягнення повноліття старшим сином з відповідача на утримання молодшого сина стягнуютья аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку /доходу/.

Вважає такий розмір аліментв недостатнім, виходячи з віку дитини та його потреб, а також її скрутного матеріального становища, оскільки діти знаходяться на її утриманні, а також здатностість відповідача та обов»язку утримувати дитину в необхідному для цього розмірі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Тобто, за змістом ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. В зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як зазначено вище, аліменти з відповідача на утримання дітей стягнуті за рішенням суду в 2010 році.

На момент його ухвалення старшому синові сторін виповнилося 10 років, а молодшому - 3 роки, тобто потреби дитини на даний час значно збільшилися, що, в свою чергу, тягне за обою і збільшення матеріальних затрат на його утримання.

Позивачка зазначає і проти цього не спростовував представник відповідача, останній працює, має заробіток та можливість утримувати дитину в достатньому розмірі виходячи з віку та потреб дитини.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч.ч.7,10 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Як зазначено вище, при ухваленні рішення в 2010 році аліменти на користь позивачки були стягнуті в розмірі 1/3 частини на утримання дівох дітей і після досягнення старшим сином повноліття продовжували утримуватися в розмірі 1/6 частини.

Виходячи з вимог ч.3 ст.183 СК України суд вважає, що позивачка за таких обставин має право на збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Суд вважає, що покращення матеріального становища відповідача, як боржника, пов»язане з досягненням повноліття старшим сином та звільнення його від сплати алміентів на його утриманням, є визначеною ст.192 СК України підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання молодшого сина.

Крім того, суд також зважає на те, що за змістом ч.2 ст.182 СК України / в редакції в редакції Законів № 2037-VIII від 17.05.2017, № 2475-VIII від 03.07.2018 / мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, і ця обставина є достатньою підставою для зміни розміру аліментів.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача в відзиві на позов та пояснення представника відповідача в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

З відзиву відповідача на позов вбачається і це підтвердила в судовому засіданні позивачка, в провадженні суду перебуває справа про стягнення з відповідача заборгованості по аліментах та суму 147 974, 57 гр., та пені в цьому ж розмірі, а всього 295 949, 14 гр.

З цього випливає, що і до цього часу свої зобов»язання з утримання дітей відповідач виконував неналежним чином.

Суд вважає, що розгляд судом справи про стягнення з відповідача заборгованості по аліментах, яка утворилася внаслідок невиконання ним конституційного обов»язку з утримання дітей, та визначених законом санкцій в зв»язку з невиконанням рішення суду в вигляді пені, та можливого рішення суду про задоволення позову не може бути свідченням погіршення його матеріального становища, а є лише примусом виконати обов»язок, покладений на нього державою, з утримання дітей, і не може свідчити про відсутність підстав для зміни розміру аліментів.

Крім того, суд зважає на те, що розмір аліментів, який стягується з відповідача на утримання сина, не відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України, а тому є додатковою підставою для висновку про обґрунтованість вимог позивачки.

Керуючись ст. ст.7, 9, 180, 181, 182, 183, 184,192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса: АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_2 / АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_2 / аліменти на утримання дитини, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 травня 2018 року і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса: АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1 / 704, 80 гр. судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 лютого 2019 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва