Справа № 686/4561/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2019 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі - Ніколайчук А.В., за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 17 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №172, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

11 лютого 2016 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/3126/16-ц було відкрито провадження за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про розлучення.

22березня 2016 року між ОСОБА_1 таОСОБА_2 укладено нотаріальний договір про сплату аліментів на дитину №2285.

23лютого 2016 року ухвалою суду по справі 686/3126/16-ц, провадження у справі було зупинено на один місяць з метою примирення подружжя.

06 травня 2016 року в судовому засіданні ОСОБА_3, було подано заяву про залишення позову без розгляду. ОСОБА_2 не заперечувала проти залишення позову без розгляду.

06 травня 2016 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/3126/16-ц, позовна заява була залишена без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний договір №2285 від 23.03.2016 року, було укладено під час судового розгляду справи №686/3126/16-ц щодо розірвання шлюбу між Позивачем та Відповідачем, відносно якого було досягнуто примирення сторін та залишено позов без розгляду.

Виходячи з правових наслідків винесеної ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області № 686/3126/16-ц від 06.05.2016 року, про залишення позову про розлучення Позивача та Відповідача, без розгляду та примирення сторін, відпали правові наслідки узгоджених істотних умов (а саме, в момент підписання договору - 23.03.2016 року) для укладення оскаржуваного договору №2285 та вступу його в силу.

Зазначене вище на думку позивача, є підставою для визнання договору недійсним згідно зі статтями 203, 215 ЦК у зв'язку з відсутністю волевиявлення Позивача, на укладення договору та/або вступ його в силу, після 06.05.2016 року.

За таких обставин, при укладенні оскаржуваного договору від 22 березня 2016 року, не виникло бажаного договірних правовідносин в момент настання відповідного правового результату, у вигляді вступу ухвали суду про розірвання шлюбу в законну силу, у справі № 686/3126/16-ц.

Таким чином, договір про сплату аліментів на дитину №2285 від 22.03.2016 року, не спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а тому визнання його недійсним на думку позивача є належним способом захисту своїх прав передбачених ст. 16 ЦК України.

Ухвалою суду 16.03.2018 року призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.

14.05.2018 року представником відповідача подано відзив на позов у якому позов не визнає та просить суд відмовити в задоволені позовних вимог посилаючись на те, що оспорюваний договір було укладено між сторонами під час примирення виключно на вільному волевиявленні сторін.

18 травня 2018 року представником позивача подано відповідь на відзив.

У судове засідання представник позивача зявився, підтримав позовні вимоги та надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, заперечив проти позовних вимог.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №172, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Від шлюбу народилась дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

22 березня 2016 року між ОСОБА_1 таОСОБА_2 укладено нотаріальний договір про сплату аліментів на дитину №2285.

Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 08.11.2016 року.

25 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 видано виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором про сплату аліментів на дитину у розмірі 31826 грн.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

В силу ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Показання представника позивача про порушення прав позивача, що стосується його волевиявлення щодо укладення правочину про сплату аліментів не є вільним і не відповідає його внутрішній волі, не знайшли підтвердження у судовому засіданні та спростовуються дослідженими доказами у судовому засіданні.

Зважаючи на викладене суд вважає, що представником позивача не доведено у судовому засіданні та не представлено доказів щодо порушення прав позивача, не встановлено порушення таких прав і у судовому засіданні тому позов є необґрунтований та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 31.01.2019 року.

Суддя С. Стефанишин