Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2822/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суду Закарпатської області в складі

головуючого судді-Надопта А.А.,

при секретарі-Онисько С.С.,

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання тимчасового дозволу на виготовлення закордонного паспорту дитині для виїзду за кордон та надання дозволу на виїзд за кордон без згоди батька,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила надати дозвіл на виїзд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кордон без дозволу (згоди ) батька дитини- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 5 (пять) років, та надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дозвіл на виготовлення документів для тимчасового виїзду за кордон для неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди та супроводу батька дитини- ОСОБА_2 за межі України до Російської Федерації та Арабської Республіки Єгипту.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що позивачка ОСОБА_1 , перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який був зареєстрований виконкомом Новоселицької сільської ради, та за рішенням Виноградівського районного суду у 2009 році шлюб було розірвано. Від даного шлюбу в сторін народився син- ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

В 2011р. після реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 поміняла своє призвіще на « ОСОБА_1 ».

З часу розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає, аліменти не оплачує. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання та піклування дитиною.

Єдиним способом для виїзду дитини за кордон без згоди другого з батьків є звернення до суду.

Для виїзду дітей за кордон необхідно мати нотаріальний дозвіл відповідача, однак відповідач ухиляється від надання такого дозволу, що і стало причиною звернення із зазначеним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, підтримала позов та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов визнав в повному обсязі.

Згідно до вимог ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який був зареєстрований виконкомом Новоселицької сільської ради, та за рішенням Виноградівського районного суду у 2009 році шлюб було розірвано. Від даного шлюбу в сторін народився син- ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

В 2011р. після реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 поміняла своє призвіще на « ОСОБА_1 ».

З часу розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає, аліменти не оплачує. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання та піклування дитиною.

Враховуючи вимоги чинного законодавства позивачу необхідно отримати дозвіл батька для виїзду дитини без його супроводу. Разом із тим, батько дитини такої згоди не надавав.

Правовідносини, які виникли між сторонами по справі регулюються Сімейним кодексом України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57.

Згідно ст. 141 СК України вбачається, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, и перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено ст. 7 СК України, згідно з положеннями якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27.09.1991 р., зазначено: «1. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування».

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень ЄСПЛ, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

Виходячи зі змісту ст. ст.1,3,4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянин України має право виїхати з України. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

За правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 в редакції Постанови КМУ від 25.08.2010 року № 724 (п.п. 3-5), виїзд з України громадян, які не досягли 16 річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду досягли 18-річного віку. Виїзд громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного із батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків з нотаріально посвідченою згодою здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого із батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування в цій державі, якщо другий із батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого із батьків у разі пред`явлення зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу другого із батьків. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Ураховуючи встановлені обставини, зокрема те, що син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають із матір`ю -позивачкою ОСОБА_1 , яка забезпечує йому повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також рівень життя, необхідний для такого розвитку; а також узявши до уваги положення ст. 157, 161 СК України, суд приходить до висновку, щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей з матір`ю на територію Російської Федерації та Арабської Республіки Єгипту із наданням дозволу на виготовлення проїзних документів для перетину державного кордону, є такими що підлягають частковому задоволенню, а саме строком на 4 (чотири) роки.

Враховуючи зазначене, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 частково, а саме строком на чотири роки, позаяк дитина, по закінченню вказаного терміну досягне 16-ти річного віку.

На підставі наведеного, ст. 141 СК України, ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 313 ЦК України, п.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 (у редакції постанови КМУ від 25.08.2010 року № 724) та керуючись ст.ст. 4-7,1-13,17- 18,109,131,137, 200ч3, 211,223,259, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов -задоволити частково.

Надати дозвіл на виїзд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кордон без дозволу (згоди ) батька дитини- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 4 (чотири) роки, та надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дозвіл на виготовлення документів для тимчасового виїзду за кордон для неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди та супроводу батька дитини- ОСОБА_2 за межі України, а саме до Російської Федерації та Арабської Республіки Єгипту.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 (дані про ІПН в матеріалах справи відсутні) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складно повне рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта