Справа № 758/9852/18
У Х В А Л А

про повернення позову

14 червня 2019 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ларіонова Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до громадянина Республіки Туреччини ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач ОСОБА_1 просить розірвати зареєстрований з відповідачем ОСОБА_3 15 квітня 2015 р. шлюб, в якому вони не мають малолітніх та неповнолітніх дітей.

Ухвалою від 01.10.2018 року вказаний позов на підставі ст.185 ч.1 ЦПК України був залишений без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків позовної заяви, а саме: подати уточнену позовну заяву, яка за формою та змістом відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, з наданням її копії для відповідача, та документів на підтвердження останнього відомого зареєстрованого місця проживання відповідача для підтвердження підсудності даного позову Подільському районному суду м.Києва на підставі ст.28 ч.9, ч.10 ЦПК України.

На виконання даної ухвали позивачем подано до суду уточнена позовна заява, без подання її копії для відповідача, а також не додано документу, що останнім зареєстрованім місцем проживання відповідача була адреса в Подільському районі м.Києва.

Відповідно до ст.177 ч.1 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копію для відповідача.

А відтак, процесуальним обов`язком позивача, усуваючи недоліки за вищевказаною ухвалою суду, було подати копії уточненого позову, яка підлягає направленню відповідачу разом з ухвалою про відкриття провадження у справі.

А відтак, в цій частині ухвала суду від 01.10.2018 р. позивачем не виконана.

Крім того, порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Основним у цьому питанні є визначення закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.

Так, згідно ст. 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 вищевказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є (стаття 16 Закону України "Про міжнародне приватне право").

Відповідно до ст.110 СК України розірвання шлюбу можливе за заявою одного з подружжя.

Згідно з ч. 2 і 3ст. 60 Закону України "Про міжнародне приватне право " подружжя, будучи громадянами різних держав, можуть обрати право, яке буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу. Таке можливо, тільки якщо вони не мають спільного місця проживання або якщо особистий закон кожного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11 ВСУ зазначає, що позов про розірвання шлюбу з особою, яка не має в Україні місця проживання або місце проживання якої невідоме, може пред`являтися за місцем знаходження майна відповідача, або за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а у випадку, коли з позивачем проживають його малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача - за місцем проживання позивача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за місцем проживання будь-кого з них.

У разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами.

Приписами ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Будь-яких доказів спільного проживання сторін на території України, наявності (або відсутності) угоди, згідно якої сторони передбачили підсудність такої справи (про розірвання шлюбу) судам України або іноземним судам позивачем не надано.

Також, позивачем не надано доказів про те, що вона не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача та домовленості подружжя про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених уст. 77 цього Закону (виключна підсудність, яка на спори про розірвання шлюбу не розповсюджується).

Такої угоди для визначення підсудності Подільському районному суду м. Києва до позовної заяви не надано.

Крім того, повідомлення відповідача, який проживає за кордоном, здійснюється на підставі судового доручення про надання правової допомоги, а отже до позовної заяви має бути долучений її переклад разом з перекладом усіх доданих документів на турецьку мову.

Таким чином, у встановлений законом термін та до теперішнього часу недоліки по даній позовній заяві позивачем повністю не усунуті. В зв`язку з цим, відповідно до ст.185 ч.3 ЦПК України, вказаний позов вважається неподаним та підлягає поверненню позивачеві.

Повернення позову не перешкоджає повторному зверненню позивача із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

А відтак, позивач має право повторного звернення до суду, подавши позовну заяву з додатками, долучивши копію позову та копії додатків для відповідача, та подавши документи на підтвердження підсудності позову Подільському районному суду м.Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ч.3, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, положенням 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до громадянина Республіки Туреччини ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова