Дата документу 30.01.2019
Справа № 334/488/19
Провадження № 2-о/334/76/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

30 січня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших відносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 177, 294, 315, 316, 317, 318 ЦПК України, а саме.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Оглянувши матеріали заяви та додані до неї документи суддя встановив, що в заяві вказаний представник заявника ОСОБА_1, яка підписала заяву та подала її до канцелярії суду. На підтвердження своїх повноважень ОСОБА_1 долучила копію довіреності від 22.03.2017 року.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до положень ч.1 ст. 237 Цивільного кодексу України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Частиною 3 ст. 237 ЦК України передбачено, що представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

В статті 242 ЦК України зазначено коло осіб, які є законними представника, а саме: батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. Законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа.

Оскільки ОСОБА_1 не надала до суду доказів того, що вона є законним представником ОСОБА_2, в зв'язку з цим суддя дійшов висновку, що її повноваження не підтвердженні відповідними документами.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

В заяві ОСОБА_1 не зазначені зацікавлені особи. При цьому, як слідує із змісту заяви, встановлення факту необхідне для реалізації свого права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. ОСОБА_1 зазначено, що її мати фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1, а місце реєстрації: АДРЕСА_1. Однак відповідних документів на підтвердження місця проживання не надано, що позбавляє суд можливості визначити підсудність справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

На підставі ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши матеріали заяви та наведені норми закону, суд вважає необхідним зазначену заяву залишити без руху, та надати заявнику строк для усунення вищевказаних недоліків, а саме: звернутися ОСОБА_2 особисто з заявою до суду або відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України; надати докази фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 та зазначити зацікавлену особу, при цьому вказати повне її найменування, місце знаходження та надати копію заяви для неї.

Керуючись ст.ст177,185, 353 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити заявника, що у випадку невиконання ухвали у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Козлова Н. Ю.