КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/5244/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до комунального некомерційного підприємства Бориспільської районної ради «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування», третя особа: ОСОБА_3 , про часткове визнання неправомірним та скасування наказу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Борця Є.О.,-

встановила:

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2019 року у задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримала.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 не оскаржується.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для скасування наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що з 24 березня 2017 року ОСОБА_1 працює на посаді завідуючого пологовим відділенням Бориспільської центральної районної лікарні.

04 квітня 2018 року наказом № 173 позивачу оголошено догану за необґрунтований діагноз, непроведення в повному обсязі діагностичних обстежень, неправильний вибір тактики лікування (відсутність наказів до хірургічного втручання) при наданні медичної допомоги гр. ОСОБА_3

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що наказ Бориспільської ЦРЛ № 173 є незаконним, винесений з особистих мотивів, через упереджене і неприязне ставлення головного лікаря. Дисциплінарне стягнення у вигляді догани є безпідставним. Винесення дисциплінарного стягнення на підставі висновку КЕК є протизаконним і порушує трудові права позивача. КЕК ДОЗ КОДА є консультативно-дорадчим органом, який розглядає суто медичні питання, ті які стосуються виключно виконання законодавства про охорону здоров`я і жодного відношення до трудової дисципліни не мають. З наказом Бориспільської ЦРЛ № 173 позивач не був ознайомлений. Крім того позивач зазначає, що жодних претензій до позивачів пацієнтка не має. Позивачі не порушували трудову дисципліну. Крім того позивач зазначає, що висновок КЕК ДОЗ КОДА є підробленим.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Статтею 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявлення проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов'язків; вина працівника; наявність причинного зв'язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов'язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Разом з тим, саме на роботодавця покладається обов'язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов'язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Згідно висновку Департаменту охорони здоров`я Київської ОДА за результатами клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування гр. ОСОБА_3 в умовах Бориспільської ЦРЛ, виявлені наступні недоліки: неналежне ведення медичної документації на усіх рівнях надання медичної допомоги, на стаціонарному рівні: необґрунтований діагноз, не проведені в повному обсязі діагностичні обстеження, неправильно обрана тактика лікування (немає показів до хірургічного втручання). Зазначеним висновком запропоновані необхідні заходи з усунення недоліків. Зокрема рекомендовано головному лікарю Бориспільської ЦРЛ притягнути до дисциплінарної відповідальності лікарів, які брали участь у лікуванні гр. ОСОБА_3 на всіх рівнях надання медичної допомоги.

Крім того матеріали справи містять також висновок клініко-експертної комісії МОЗ України, згідно якого надання медичної допомоги та медичного обслуговування ОСОБА_3 в Бориспільській ЦРЛ не відповідає стандартам та протоколам надання медичної допомоги.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про правомірне застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, та відсутність підстав для скасування наказу.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом проігноровано копію відповіді керівника КНП «ББЛІЛ» про те, що внутрішнє службове розслідування щодо дисциплінарного проступку ОСОБА_1 не проводилось, колегія суддів відхиляє, оскільки підставою для притягнення апелянта до дисциплінарної відповідальності стали висновки ДОЗ КОДА за результатами клініко-експертної оцінки.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 позбавили можливості надати свої пояснення і заперечення, колегія суддів оцінює критично з огляду на наступне.

Статтею 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.

Разом з тим, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з'ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов'язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що клініко-експертна комісія структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних державних адміністрацій є консультативно-дорадчим органом, висновки якої не мають заздалегідь встановленої істини і підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, колегія суддів відхиляє, оскільки зазначені документи складені компетентними та уповноваженими закладами охорони здоров`я, натомість, позивач не надав будь-яких доказів, які б спростовували ці висновки.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у висновку КЕК не міститься прізвища лікарів, а також того, що лікування ОСОБА_3 шляхом хірургічного втручання розпочато передчасно, колегія суддів не приймає, оскільки зазначеним висновком виявлено недоліки: необґрунтований діагноз, непроведені в повному обсязі діагностичні обстеження, неправильно обрана тактика лікування. Саме позивачі надавали медичну допомогу пацієнту. Згідно своєї посадової інструкції ОСОБА_1 спільно з лікарем-ординатором здійснює огляд хворих в день госпіталізації (п. 2.2. Посадової інструкції), забезпечує належний рівень надання невідкладної допомоги (п. 2.15. Посадової інструкції) та несе відповідальність за якість надання медичної допомоги (п. 4.1. Посадової інструкції).

Решта доводів апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 19 квітня 2019 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 16 вересня 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко