Справа № 663/2390/17
Провадження № 2/663/482/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року Скадовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Клімченка М.І.

при секретарі Подляшко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Скадовську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадщину за законом та стягнення грошової компенсації за частку у спадковому майні,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько та чоловік відповідачки - ОСОБА_3 , який проживав у м. Києві. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким належні йому житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 заповів доньці ОСОБА_1 та дружині ОСОБА_2 , які прийняли спадщину. У 2015 році ОСОБА_1 в розмові з відповідачкою дізналася, що остання 15.09.1989 року, тобто у період перебування у шлюбі з відповідачем придбали житловий будинок в АДРЕСА_2 та приватизували земельну ділянку для обслуговування придбаного житлового будинку площею 0, 0524 га. У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини за законом на 1/4 частку вказаного будинку та земельної ділянки та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. 22.05.2006 року ОСОБА_2 продала вказаний житловий будинок та земельну ділянку, після чого нові власники знищили спадкове майно та побудували новий будинок. Вважає, що за вказаних обставин ОСОБА_2 повинна компенсувати її частку у спадковому майні, яка складається з 1/4 частки у праві спільної часткової власності та земельної ділянки на момент їх продажу з покриттям інфляційних витрат до цього часу. Просить визнати за ОСОБА_1 право на спадщину за законом у частині 1/4 частки житлового будинку по АДРЕСА_2 , визнати за ОСОБА_1 право на спадщину за законом у частині 1/4 частки земельної ділянки площею 0, 0524 га, кадастровий номер :01:089:0003, по АДРЕСА_2 , стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за належні їй частки у спадковому майні, а саме: за 1/4 частку житлового будинку по АДРЕСА_2 та за 1/4 частку земельної ділянки у загальному розмірі 39911, 40 грн.

28.08.2018 року представник позивачки адвокат Охлопков І.О. уточнив позовні вимоги щодо стягнення грошової компенсації та просив з відповідачки на користь позивачки стягнути грошову компенсацію за 1/4 частину житлового будинку та земельної ділянки у розмірі 172660, 89 грн.

23.04.2019 року представник позивачки адвокат Охлопков І.О. уточнив позовні вимоги щодо стягнення грошової компенсації та просив з відповідачки на користь позивачки стягнути грошову компенсацію за 1/4 частину житлового будинку та земельної ділянки у розмірі 201586, 09 грн.

В судове засідання представник позивачки адвокат Охлопков І.О. з`явився, уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідачки адвокат Камчатний А.В. проти задоволення позовної заяви заперечував посилаючись на те, що житловий будинок в м. Скадовську належав лише ОСОБА_2 , так як відповідно до законодавства діючого на момент укладення договору купівлі-продажу, у праві власності громадянина міг бути лише один житловий будинок. А житловий будинок в м. Києві належав померлому ОСОБА_3 ще до придбання житлового будинку в АДРЕСА_3 . Також заявив клопотання про застосування строків позовної давності, оскільки позивачці достеменно було відомо про існування будинку в м.Скадовську та його продажу у 2006 році.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 16.11.2004 року.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 30.12.1954 року.

ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження НОМЕР_3 від 24.02.1949 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 належить 1/2 частка спадкового майна, що складається з житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Згідно договору купівлі-продажу від 15.09.1989 ОСОБА_2 придбала житловий будинок по АДРЕСА_4 (а.с.10, 11).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_2 належала земельна ділянка по АДРЕСА_2 (а.с.12).

Згідно договору купівлі-продажу від 22.05.2006 року ОСОБА_2 продала ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 за 36000 грн.

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.07.2017 року, видати свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_3 неможливо, оскільки не була проведена реєстрація права власності на вищевказаний будинок за померлим ОСОБА_3 .

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 пояснили, що ОСОБА_2 є їх бабусею, а ОСОБА_1 матір`ю. У 1989 році бабуся ОСОБА_2 разом з дідусем придбали житловий будинок в АДРЕСА_3 за спільні кошти. Всією сім`єю разом з матір`ю ОСОБА_1 приїздили відпочивати на море до бабусі ще будучи дітьми. У 2006 році бабуся зверталася до них за допомогою продати вказаний будинок у м. Скадовську , але їй допомогли ріелтори. ОСОБА_1 на момент продажу будинку знала про його продаж, оскільки розмовляла з бабусею за це в їх присутності. Крім того, частина грошей з продажу будинку пішла на лікування саме їх матері ОСОБА_1 , догляд за якою здійснювала бабуся.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що ОСОБА_2 коли придбала будинок у м. Скадовську запрошувала її на відпочинок, але у зв`язку з тим, що будинок маленький просила приїжджати в той час коли там не відпочиває її донька ОСОБА_1 з онуками.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ч.1 ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивачка, як спадкоємець першої черги, має право на 1/4 частки спадщини за законом, а відтак, з урахуванням конкретних обставин справи вважає її позовні вимоги обґрунтованими.

Разом з тим представником відповідача заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

З матеріалів справи вбачається, що будинок по АДРЕСА_3 був проданий ОСОБА_2 22.05.2006 року.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є синами позивачки, підтвердили обізнаність своєї матері ОСОБА_1 щодо існування будинку в м.Скадовську та його продажу у 2006 році. Зазначені покази суд визнає належними та допустимими доказами, що підтверджують обставини викладені представником відповідачки. Отже строк позовної давності почався у 2006 році та сплив у 2009 році, тоді як з позовом до суду ОСОБА_1 звернулася у 2017 році.

Оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають через сплив строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 258, 263, 265, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадщину за законом та стягнення грошової компенсації за частку у спадковому майні - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.І. Клімченко

Повний текст рішення

виготовлено: 11.09.2019 року