ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року

м. Черкаси

справа № 693/355/16-ц провадження № 22-ц/821/87/19 категорія 307010000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.

секретаря: Попової М.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 (відповідач за зустрічним позовом);

відповідачі: Бузівська сільська рада Жашківського району Черкаської області; ОСОБА_2 (позивач за зустрічним позовом);

треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна, Жашківська державна нотаріальна контора Черкаської області

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області та ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, треті особи, які не заявляють самостійних вимог приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна, Жашківська державна нотаріальна контора Черкаської області, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна, про визнання заповіту недійсним, у складі: головуючого судді Шимчик Р.В.,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області та ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, треті особи, які не заявляють самостійних вимог приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Шелудько В.П., Жашківська державна нотаріальна контора Черкаської області.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка 25 березня 2002 року на її ім`я склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Шелудько В.П. за реєстровим номером 920.

25 березня 2016 року вона звернулася до Жашківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Державний нотаріус їй повідомила, що покійна ОСОБА_4 склала заповіт, яким все майно заповіла своєму онукові ОСОБА_2

Зазначала, що ознайомившись із даним заповітом нею було виявлено невідповідність його вимогам чинного законодавства, а саме заповіт підписаний секретарем сільської ради с. Бузівка Жашківського району, яка не мала права підписувати цей заповіт. Тобто заповіт складений особою, яка не мала права його складати, та посвідчений з порушенням вимог щодо його посвідчення, тому такий заповіт є нікчемним.

Вважає, що посвідчуючи заповіт на ім`я ОСОБА_2 заповідач особисто не підписувала заповіт, а підпис поставила особа, яка його посвідчувала.

Уточнивши позовні вимоги, остаточно просила суд визнати недійсним заповіт складений ОСОБА_4 18 грудня 2003 року на користь ОСОБА_2 і посвідчений секретарем Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області.

16 листопада 2016 року представником ОСОБА_2 адвокатом Зеленим Д.А. було подано в суд зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Шелудько В.П., про визнання заповіту недійсним.

Позовну заяву мотивовано тим, що своє право на належну ОСОБА_4 земельну ділянку ОСОБА_1 підтверджує заповітом від 25 березня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Шелудько В.П., згідно якого ОСОБА_4 після своєї смерті заповідає належну їй земельну частку (пай), що знаходиться в КСП «Бузівське» с. Бузівка Жашківського району Черкаської області ОСОБА_1 .

Зазначає, що померла ОСОБА_4 мала у своїй власності три окремих земельних часток (паїв), а тому встановити про яку земельну частку (пай) йдеться у даному заповіті неможливо, тобто предмет заповіту не визначений.

Просив суд визнати недійсним заповіт від 25 березня 2002 року, посвідчений приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Шелудько В.П. та складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1

02 лютого 2018 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 до суду було подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору в порядку п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. При цьому, клопотання мотивоване тим, що в Журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету за 2003 рік наявний запис про посвідчення заповіту складеного ОСОБА_4 під номером 39, 08 грудня 2003 року з подальшим виправленням на 18 грудня. При цьому, запис про реєстрацію заповіту ОСОБА_4 від 18 грудня 2003 року під реєстровим номером 70 у Журналі відсутній.

Внаслідок відсутності такої реєстрації у вказаному Журналі, оспорюваний заповіт як правочин не існує, а тому відсутній сам предмет спору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2018 року прийнято відмову представника позивача ОСОБА_3 від позову до Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області та ОСОБА_2 про визнання заповіту нікчемним, треті особи, які не заявляють самостійних вимог приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Шелудько В.П., Жашківська державна нотаріальна контора Черкаської області, а провадження за первинним позовом закрито.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Шелудько В.П. відмовлено.

Рішення суду в частині закриття провадження мотивоване тим, що підстав для неприйняття заяви про закриття провадження у справі не встановлено, а тому заяву необхідно задовольнити.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що заповіт на ім`я ОСОБА_2 було складено пізніше, ніж заповіт ОСОБА_1 , а тому останній вважається скасованим та підстави для визнання його недійсним відсутні.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 14 червня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 задоволена частково.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2018 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області та ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, треті особи, які не заявляють самостійних вимог приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Шелудько В.П., Жашківська державна нотаріальна контора Черкаської області відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Шелудько В.П. відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 26 червня 2019 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 задоволено частково.

Постанову Апеляційного суду Черкаської області від 14 червня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

02 травня 2019 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав до Апеляційного суду Черкаської області апеляційну скаргу, в якій просила рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2018 року в частині прийняття відмови представника позивача за первісним позовом скасувати, провадження в цій частині закрити у зв`язку із відсутністю предмета спору; рішення в частині зустрічного позову змінити та виключити з мотивувальної частини рішення суду абзаци тридцять третій та тридцять четвертий мотивувальної частини: «Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 1254 ЦПК України, заповідач має право у будь-який час скасувати новий заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного вище, враховуючи, що заповіт на ім`я ОСОБА_2 було складено пізніше, ніж заповіт на ім`я ОСОБА_1 , а тому останній вважається скасованим, та підстав для визнання його недійсним відсутні».

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Вказує на те, що представником ОСОБА_1 не подавалася заява про відмову від позову і така заява з процесуальних питань у матеріалах справи відсутня. Вказує, що суд самовільно змінив вимоги з якими представник позивача звернулась до суду та розпорядився диспозитивними правами позивача на власний розсуд, оскільки нею було подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

При цьому вказує, що звертаючись до суду із позовом, позивач виходила з того, що заповіт 18 грудня 2003 року під реєстровим номером 70, на основі якої була заведена спадкова справа, був посвідчений секретарем Бузівської сільської ради, зареєстрований у Журналі для реєстрації нотаріальних дій відповідного виконавчого комітету, і породжує відповідні правові наслідки.

Проте враховуючи, що під час судового розгляду було встановлено відсутність реєстрації заповіту на ім`я ОСОБА_2 у Журналі для реєстрації нотаріальних дій Бузівської сільської ради, що свідчить про те, що цей заповіт як правочин не існує, жодних правових наслідків не породжує, нею було подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Щодо вирішення зустрічного позову, то вважає, що відсутність предмета спору за первісним позовом, тобто заповіту від 18 грудня 2003 року на користь ОСОБА_2 свідчить про те, що будь-яких прав на спадкове майно ОСОБА_2 не має, позов ОСОБА_1 жодні права та законні інтереси ОСОБА_2 не порушує, а тому останній не має права на зустрічний позов у вказаній справі.

Зазначає, що ОСОБА_2 не наведено підстав недійсності заповіту, які б були передбачені ст. 1257 ЦК України, які являються спеціальними нормами, що регулюють вказані правовідносини. Крім того, у законі відсутні вимоги ототожнення спадкового майна.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Указом Президента України від 29 грудня 2017 № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» апеляційний суд Черкаської області ліквідовано, утворено Черкаський апеляційний суд.

Відповідно до ч. 5 ст 31 ЦПК України у разі ліквідації суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом.

26 липня 2019 року розпочав свою роботу Черкаський апеляційний суд, у зв`язку з чим йому була передана для розгляду вказана цивільна справа.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями через систему документообігу суду визначено для розгляду суддю (суддю-доповідача) Черкаського апеляційного суду Бородійчука В.Г., колегії суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.

Ухвалою судді Черкаського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року матеріали цивільної справи 693/355/16-ц прийнято до свого провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах від 14 серпня 2019 року справу призначено до розгляду на 11 вересня 2019 року з повідомлення учасників справи про її розгляд та викликом сторін в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Згідно копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 04 лютого 2016 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть № 35 (а.с. 6 Т.1).

Відповідно до копії заповіту від 25 березня 2002 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розуміючи значення своїх дій, добровільно без будь-якого насильства, примусу як фізичного так і морального, на випадок її смерті зробила таке заповітне розпорядження: належну їй земельну частку (пай), що знаходиться в КСП «Бузівське» села Бузівка Жашківського району Черкаської області, заповідає ОСОБА_1 (а.с. 4 Т.1).

З оригіналу заповіту, складеного 18 грудня 2003 року вбачається, що ОСОБА_4 , жителька с. Бузівка Жашківського району Черкаської області, на випадок смерті зробила таке заповітне розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в тому числі житловий будинок та надвірні споруди, все те, що їй буде належати на день її смерті і на що за законом вона буде мати право заповіла ОСОБА_2 (а.с. 45 Т.1).

Копією Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЧР № 068558 підтверджено, що ОСОБА_4 на підставі розпорядження Жашківської райдержадміністрації від 21 листопада 2003 року № 255 надано у власність земельну ділянку площею 4,88 га в межах Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 95 Т.1).

Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЧР № 067103, ОСОБА_4 на підставі на підставі розпорядження Жашківської райдержадміністрації Черкаської області від 21 листопада 2003 року № 255 надано у власність земельну ділянку площею 2,41 га в межах Бузівської сільської ради Жашківського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 100 Т.1).

Крім того, згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15 лютого 2002 року, ОСОБА_7 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР НОМЕР_2 , виданого Жашківською районною державною адміністрацією Черкаської області на підставі рішення № 258 від 28 жовтня 1997 року. Цим свідоцтвом підтверджується право на земельну частку (пай), що знаходиться в колективній власності КСП «Бузівське» с. Бузівка Жашківського району Черкаської області розміром 2,77 га умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 101 Т.1).

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Згідно з частиною першою статті 24 ЦПК України апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції повинен з`ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що 02 лютого 2018 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подала до суду першої інстанції клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Натомість, суд першої інстанції, задовольняючи вказане клопотання, виходив з інших підстав для закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , а саме, відмови позивача від позову (п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Таким чином, судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, які регулюють підстави для закриття провадження у справі, що в свою чергу, порушує законні права ОСОБА_1 на самостійне, на власний розсуд розпорядження своїми правами щодо предмета спору. Вказане свідчить про порушення судом основного принципу цивільного судочинства, а саме диспозитивності.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Однак, суд першої інстанції вирішив питання щодо поданого стороною клопотання про закриття провадження без постановлення відповідної ухвали, а розглянувши її та ухваливши в цій частині рішення суду, що також є порушенням процесуальних норм.

Щодо самого клопотання про закриття провадження, то колегія суддів враховує наступне.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Пороте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Вищевикладені висновки відповідають правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року, справа № 404/251/17, провадження N 61-13405св18.

Оскільки право позивачки на спадщину за заповітом оспорюється, як і оспорюється право на спадкування за заповітом ОСОБА_2 , існує невизначеність у правах і обов`язках сторін, тому відсутні підстави стверджувати про відсутність предмета спору у справі.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що згідно чинного законодавства апеляційний суд не має повноважень для розгляду первинного позову ОСОБА_1 по суті, оскільки такі вимоги не були предметом розгляду в суді першої інстанції, тому що такі дії свідчитимуть про порушенням функції суду апеляційної інстанції та принципу верховенства права, проголошеного Конституцією України, та вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо забезпечення особи справедливими судовими процедурами.

Щодо зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 , доводів апеляційної скарги в цій частині, то колегія суддів виходить з наступного.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Цивільний кодекс України набрав чинності з 01 січня 2004 року, в п.4 прикінцевих та перехідних положень якого визначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

З матеріалів справи вбачається, що заповіт на користь ОСОБА_1 складено спадкодавцем ОСОБА_4 25 березня 2002 року, а заповіт на користь ОСОБА_2 складено спадкодавцем ОСОБА_4 18 грудня 2003 року.

Отже, при перевірці законності спірного заповіту застосуванню підлягає саме Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року, із змінами, внесеними до нього.

Згідно ст. 544 ЦК УРСР, заповідач вправі в будь-який час змінити або скасувати зроблений ним заповіт, склавши новий заповіт. Заповіт, складений пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або в частині, в якій він йому суперечить. Заповідач може скасувати або змінити заповіт, подавши про це заяву нотаріусу, завідуючому державним нотаріальним архівом, а в населених пунктах, де немає нотаріусів, - посадовій особі виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії.

Враховуючи, що заповіт складений спадкодавцем ОСОБА_4 18 грудня 2003 року є чинним, то зважаючи на норми закону заповіт складений 25 березня 2002 року є таким, що скасований у зв`язку із наявністю заповіту, який було складено пізніше та в якому спадкоємцем є ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції вирішуючи питання щодо вирішення спору по зустрічній позовній заяві неправильно застосував норми матеріального права, а саме керувався нормами, які на час складення та посвідчення заповіту від 18 грудня 2003 року не були чинними.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує повністю або частково та ухвалює у відповідній частині нове рішення або змінює рішення у разі неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене та межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню в частині зустрічного позову, як таке що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні зустрічного позову з вищенаведених підстав.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2018 року в частині зустрічного позову скасувати.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна, про визнання заповіту недійсним відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді