Справа № 310/7533/18
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Мазняк О.Ю.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача- ОСОБА_10.,

відповідача -ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на спадок,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на спадок. Позов обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 померла її бабуся - ОСОБА_4, яка була матір'ю ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді належного їй права на земельну частку (пай) КСП «Таврія» Нововасилівської сільської ради Бердянського району Запорізької області.

Позивач вказав, що на час смерті ОСОБА_4, вона постійно проживала разом з нею у будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. та, оскільки на час смерті баби - ОСОБА_4, батька позивача не було в живих, позивач вказав, що є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4

Позивач вказав, що за життя ОСОБА_4, вона повідомила про те, що їй належить право на земельну частку (пай) КСП «Таврія» Нововасилівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, яке перейде до неї після її смерті, з огляду на те, що вона є її єдиним родичем. Оскільки, на час смерті баби, позивач проживала разом із ОСОБА_4, від спадщини не відмовилась, то прийняла спадщину після її смерті.

В судовому засіданні позивач -ОСОБА_1 та його представник підтримали позов та прохали його задовольнити. Відповідач - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"роз'яснено, що відповідно до статей 55,124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Встановлено, що позивач 03.06.1958 року уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з "ОСОБА_1" на «ОСОБА_1».

Відповідно до свідоцтва про народження від 08.12.1973 року ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_3

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 - рідний батько позивача, що також підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2, копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 0 від 12.06.2018 року , ОСОБА_4 є матір»ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 08.12.1999 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді належного їй права на земельну частку (пай) КСП «Таврія» Нововасилівської сільської ради Бердянського району Запорізької області.

З"ясовано, що на час смерті ОСОБА_4, позивач постійно проживав з нею у будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, тому фактично вступила у володіння та управління спадковим майном.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР (що діяв на час смерті ОСОБА_4), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Оскільки, на час смерті ОСОБА_4 її сина - ОСОБА_8 не було в живих, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно інофмації, наданої 07.06.2018 року міськрайонним управлінням у Бердянському районі та м. Бердянську ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, на ім"я ОСОБА_4 надруковано сертифікат на право на земельну частку (пай) КСП "Таврія" Нововасилівської сільської ради Бердянського району Запорізької області серії НОМЕР_4, реєстр. № 443, але сертифікат не видано і він зберігається у Міськрайонному управлінні Бердянського району та м. Бердянську ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, тобто за життя спадкодавець набув право на земельну частку (пай) КСП "Таврія" Нововасилівської сільської ради Бердянського району Запорізької області серії НОМЕР_4, реєстр. № 443, і це право відноситься до спадкового майна.

В ході судового розгляду об"єктивно встановлено факт того, що, оскільки, на час смерті ОСОБА_4 позивач проживала разом із нею, від спадщини не відмовилась, то є такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4

Вищевказане суду також підтвердили і свідки, допитані в ході судового розгляду.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008р., якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР.

У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Оскільки, ОСОБА_4 за життя не одержала сертифікат на право власності на земельну частку (пай), земельна ділянка у натурі (на місцевості) їй не виділялася та їй не був виданий державний акт на право власності на землю, у інший спосіб, крім як за рішенням суду, позивач не може реалізувати своє право на прийняття спадщини у вигляді права на земельну частку (пай).

Встановлення факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 потрібно позивачу для реалізації її прав, як спадкоємця.

Таким чином, суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними та обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на спадок, задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті її бабусі- ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) КСП «Таврія» Нововасилівської сільської ради Бердянського району Запорізької області (сертифікат серії НОМЕР_4, реєстр № 443), після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, в порядку спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов'язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Повний текст рішення суду складено 04 лютого 2019 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Н. І. Черткова