Справа № 486/1759/18
Провадження № 2/486/142/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

в складі: головуючого Франчук О. Д,

при секретарі Деменко К.Л.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, у зв'язку з продовженням навчання,

ВСТАНОВИВ

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з останнього аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, у зв'язку з продовженням нею навчання, в розмірі 25% від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення навчання чи до досягнення дочкою 23-х років за умови навчання та додаткові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що з 2000 року по 2006 рік вона з ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбних відносин мають повнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка навчається у ДВНЗ "Одеський коледж економіки і права та готельно-ресторанного бізнесу" на денній формі навчання. В зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Зазначила, що розмір її заробітної плати становить 4500 грн. та самотужки утримувати дочку вона не має можливості. Відповідач працює, отримує заробітну плату, має дохід від оренди земельної ділянки, однак жодним чином не надає матеріальної допомоги на утримання дочки в зв'язку з її навчанням. В зв'язку з чим просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки. Також, посилаючись на ту обставину, що щороку вона сплачує за навчання 27 471,00 грн., щомісячно за проживання в гуртожитку -250 грн., а також здійснює витрати на проїзд та харчування, просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витратив розмірі 1/2 витрат на навчання - 18735,00 грн. до закінчення навчання та 125,00 грн. щомісячно витрат на оплату проживання в гуртожитку.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що позивачем не доведено що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Та посилаючись на те, що на його утримання знаходяться двоє непрацездатних батьків просив відмовити в задоволені позову. Що стосується вимоги про стягнення з нього додаткових витрат на дитину зазначив, що нормами глави 16 СК України не передбачено обов'язку для батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітніх дочку та сина.

Позивач надала до суду заперечення на відзив.

ІІ. Заяви та клопотання учасників справи.

14 грудня 2018 року третя особа ОСОБА_3 надіслала до суду письмову заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи без її участі. З'явитись до суду не має можливості в зв'язку з навчанням.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність третьої особи.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 05 грудня 2018 року було відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду по суті в порядку спрощеного провадження.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та змін спірних правовідносин.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1,4 частки зі всіх видів його заробітку доходу до закінчення дочкою навчання. В частині стягнення з нього додаткових витрат на утримання дочки просив відмовити.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Як вбачається з копії Договору про надання освітньої послуги у Державному вищому навчальному закладі «Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу» від 02.09.2016 року та довідки № 61 від 21 вересня 2018 року ОСОБА_3 є студенткою 3 курсу денної форми навчання даного ДВНЗ на спеціальності 081 «Право» у групі 9П-35/16 з 01 вересня 2016 року по 01 липня 2020 року (а.с. 7 - 9).

Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3, є будинок АДРЕСА_1 (а.с. 11).

У 2016, 2017, 2018 роках за навчання ОСОБА_3 було сплачено за І семестр - 4703,00 грн., за ІІ семестр - 5702 ,00 грн. (а.с. 13 - 16).

Як вбачається з довідки про доходи № 172 від 19.12.2018 року, ОСОБА_2 працює слюсарем з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування СТОВ «Степ-Агро». Розмір нарахованої заробітної плати за період з червня по листопад 2018 року становить 73 241,83 грн. За даний період з відповідача також стягувались аліменти - 14 786,17 грн. (а.с. 28).

ІV. Оцінка суду.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Статтею 199 Сімейного Кодексу України передбачено обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23-х років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При цьому, згідно до Постанови пленуму Верховного суду № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За таких обставин, беручи до уваги, що повнолітня ОСОБА_3 навчається та в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач ОСОБА_2, працює, отримує заробітну плату, не має на утриманні інших осіб, в зв'язку з чим має можливість надавати таку допомогу, про що також свідчить його визнання позову в судовому засіданні цій частині, суд приходить до висновку про можливість стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання його повнолітньої дочки - ОСОБА_3

Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку (сина) у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів, що будуть стягуватись з ОСОБА_2, суд, бере до уваги матеріальне становище останнього, можливість надання утримання другим з батьків та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, до закінчення навчання - 01 липня 2020 року.

Частиною другою статті 199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Статтею 201 СК України встановлено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

За правилами ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України).

Що стосується вимог ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на оплату навчання, проживання, проїзд та харчування, суд прийшов до наступного висновку.

Так, статтею 185 глави 15 Сімейного кодексу України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина регулюється главою 16 даного кодексу, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що дочка сторін є повнолітньою особою, даним рішенням суду вирішено питання про стягнення з відповідача аліментів на її утримання, суд не вбачає правових підстав для застосування положень ст. 185 СК України та стягнення з відповідача додаткових витрат, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

V. Розподіл судових витрат.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 768,40 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 263, 264 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 (проживаючої: АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (зареєстрованого: АДРЕСА_3), третя особа: ОСОБА_3 (зареєстрована: АДРЕСА_1) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, у зв'язку з продовженням навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, (РНОКПП НОМЕР_1), зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_2), аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 04 грудня 2018 року і до 01 липня 2020 року, за умови навчання.

У задоволені вимоги щодо стягнення додаткових витрат, відмовити.

Згідно ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, (РНОКПП НОМЕР_1), зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_3,, на користь держави судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень сорок копійок.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олена Дмитрівна Франчук

Повне рішення суду виготовлено 31 січня 2019 року