Справа№592/9209/19
Провадження №2-о/592/187/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання - Савіної К.С, представника заявника - Пулинець Б.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Сумська міська рада, про встановлення факту перебування на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту її перебування на утриманні померлої особи ОСОБА_2 з 1992 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свою заяву обґрунтовує тим, що заявник ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності від 15.03.1994 року є співвласницею квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення про приватизацію від 21.01.1994 року на праві спільної сумісної власності № р 432 разом із ОСОБА_2. ОСОБА_2 отримала частку в спільному майна при приватизації, як особа, що мешкала разом із ОСОБА_1 та є її рідною тіткою. Заяву про приватизацію житлової квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подавали разом, рішення про приватизацію квартири прийняте 21.01.1994 року. Але ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла і свідоцтво про приватизацію житла від 15.03.1994 року ОСОБА_1 отримала вже після смерті співвласниці. Протягом 1992 - 1994 року ОСОБА_1 перебувала на утриманні ОСОБА_2 , так як була не працездатна, перебуваючи на пенсії. Пенсія була незначна і рідна тітка ОСОБА_2 фактично утримувала заявника, так як переїжджаючи до м. Суми в з м Новосибірськ ОСОБА_2 продала будинок, а її доходи були значно більші ніж доходи заявниці. Фактично для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування були доходи ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_2 заявниця, як особа, яка перебувала на утриманні померлої особи, фактично прийняла спадщину. На час відкриття спадщини, тобто на 12.03.1994 року ОСОБА_1 постійно проживала із померлою, за адресою АДРЕСА_2 . Заначила, що відповідно до статті 531 ЦК України до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.. Оскільки спадщина відкрилася до 1 січня 2004 року й була прийнята до цієї дати ОСОБА_1 , відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК УPCP (чинного на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 ), вважається такою, що прийняла спадщину, якщо вона фактично вступила в управління або володіння спадковим майном. Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини ОСОБА_1 не заявила про свою відмову від спадщини. Інших спадкоємців не має. Спадщина щодо майна не відкривалась. На підставі вищезазначеного заявник звернулася до суду з цією заявою.

В судовому засіданні заявник представник заявника ОСОБА_3 , заяву підтримав із зазначених підстав, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Сумської міської ради в судове засідання не з`явився. Надійшов відзив на заяву, в якому зазначено, що статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно роз`яснень, що містяться в листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року про «Судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Посилання в заяві про продаж будинку та наявність у померлої значних коштів жодним документом не підтверджуються. Крім цього, не зрозуміло яким чином ОСОБА_2 у віці 93 роки могла утримувати ОСОБА_1 . Враховуючи вищевикладене, просять суд при прийнятті рішення врахувати відповідні роз`яснення та прийняти законне і обґрунтоване рішення суду.

Допитаний як свідок ОСОБА_4 , який є сином заявника ОСОБА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , суду пояснив, що ОСОБА_2 це рідна тітка його матері ОСОБА_1 Документів, що підтверджують їхній родинний зв`язок, вони не мають. В 1982 році ОСОБА_2 переїхала в м. Суми і проживала разом з ОСОБА_1 по день смерті. Вона в Новосибірську продала будинок і на ті кошти вони жили. Сума від продажу будинку була десь близько 10000 руб. Вона оплачувала його матері операції в 1986 році, на початку 1990-х років. Була зареєстрована разом з ними за адресою: АДРЕСА_2 .

Допитана як свідок ОСОБА_5 , яка є невісткою ОСОБА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , суду пояснила, що ОСОБА_2 до переїзду в м. Суми проживала в м.Новосибірськ та мала добротний будинок, який в 1978 році продала та в 1978 році переїхала до м. Суми. Їй було відомо від ОСОБА_1 , що в ОСОБА_2 були гроші і вона їм допомагала.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності від 15.03.1994 року є співвласницею квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення про приватизацію від 21.01.1994 року на праві спільної сумісної власності № р 432 разом із ОСОБА_2 (а.с.13).

З показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_2 була рідною тіткою ОСОБА_1 і проживала разом з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 з початку 80-х років до дня смерті. Документів, які б підтверджували, що ОСОБА_2 є рідною тіткою ОСОБА_1 , у заявниці не має.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла у віці 93 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12).

Відповідно до інформації зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Встановлення факту перебування на утриманні необхідно заявниці для отримання спадщини після смерті ОСОБА_2

ОСОБА_1 заяву про встановлення факту перебування на утриманні ОСОБА_2 протягом 1992-1994 років обгрунтовує тим, що її тітка ОСОБА_2 перед переїздом в м.Суми продала будинок в м.Новосибірськ і за рахунок цих коштів утримувала заявницю.

На підтвердження цих обставин ОСОБА_1 надає копію листа (а.с.15-27).

Цим листом не підтверджуються обставини щодо продажу будинку ОСОБА_2 , отримання конкретної суми коштів від продажу будинку.

Докази, в тому числі і письмові, щодо продажу будинку ОСОБА_2 , отримання нею коштів від продажу будинку та спрямування цих коштів на утримання ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є родичами заявниці і зацікавленими у встановленні факту перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 , за відсутності інших письмових доказів судом відхиляються.

Згідно з інформацією Головного управління ПФ України в Сумській області ОСОБА_2 перебувала на обліку як одержувач пенсії по втраті годувальника за загиблого сина (військовослужбовця).

ОСОБА_1 отримувала пенсію за віком.

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_2 утримувала ОСОБА_1 , надавала їй систематично допомогу, і що ці кошти були основним і постійним джерелом існування заявниці ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні померлої особи ОСОБА_2 з 1992 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки даний факт судом не встановлено

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76-81, 293-294, 315- 319 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Сумська міська рада, про встановлення факту перебування на утриманні.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко