Справа № 464/3857/19
пр.№ 2/464/1433/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2019

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого Мички Б.Р.

секретар судового засідання Куйдич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 464/3857/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування приміщенням квартири АДРЕСА_1 . В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що є власником зазначеної квартири. У вказаній квартирі зареєстрований син - ОСОБА_2 . З кінця вересня 2014 по даний час ОСОБА_2 у даній квартирі не проживає та не з`являється, постійно знаходиться за межами України, а саме у Грецькій Республіці. Відповідач не користується житловим приміщенням вже практично 5 років, не сплачує комунальні платежі на утримання житла, особистих речей в квартирі не зберігає та й в принципі не цікавиться майном. Перешкод у користуванні житловим приміщенням ніколи відповідачу не вчинялося. А відтак просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 23.08.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не з`явилася, 27.08.2019 її представником подано до суду заяву, в якій просить справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав 21.08.2019р. відзив на позовну заяву у якому позов визнав в повному обсязі, просив такий задовольнити, посилаючись на те, що дійсно не проживає у вказаній квартирі, оскільки проживає з кінця вересня 2014 у Грецькій Республіці, де навчається та працює.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до копії договору дарування від 29.05.2003 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.06.2003 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 09.09.2019р. ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до змісту положень ст.ст.401, 405 ЦК України, ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності до положень п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення ст.405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Суд вважає, що наявна реєстрація відповідача, який не користується квартирою АДРЕСА_1 з 2014, не є власником даного жилого приміщення, не свідчить про збереження за ним права на користування спірним жилим приміщенням, яке виникає лише у випадках, передбачених законом, відповідач у відзиві наданому суду позов визнав та просив такий задовольнити, а тому, з огляду на наведені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач, не проживаючи у спірній квартирі з 2014 року без поважних причин, втратив право на користування нею, а відтак позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, слід задовольнити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Встановлено, що позивачем ОСОБА_1 понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 768,40 грн., відтак, останній слід повернути з державного бюджету 50 відсотків вищезгаданої суми, що становить 384, 20 грн., а решту судових витрат у розмірі 384, 20 грн. стягнути з відповідача на її користь.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 82, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 384,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені позивачем при подачі позову до суду судові витрати в розмірі 384,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Головуючий Б .Р. Мичка