У Х В А Л А

30 січня 2019 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/4121/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О.Ф.,

перевіривши відповідність апеляційної скарги ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва

в складі судді Піхур О.В.

від 16 серпня 2018 року вимогам ст. 356, 357 ЦПК України,

у справі №761/26454/17 Шевченківського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3, ОСОБА_4

про визнання договору дарування недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.08.2018 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій одночасно просив відстрочити сплату судового збору.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору вказував на те, що він є пенсіонером та в нього відсутні кошти на сплату судового збору.

Крім цього, як на підставу для відстрочення йому сплати судового збору вказував на те, що спір пов'язаний із захистом житлових прав, а тому наявні підстави для відстрочення сплати судового збору, передбачені ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ч. 1 ст. 136 ЦПК України.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги разом з доданими до неї матеріалами, вважаю, що клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» зі змінами (далі - Закон), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за клопотанням такої сторони відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої та багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Таким чином, аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що суд з урахуванням майнового стану сторони може відстрочити сплату судового збору за клопотанням такої сторони з підстав, які наведені в статті 8 Закону.

Однак, на підтвердження зазначених в клопотанні обставин, а саме того, що щодо тяжкого майнового стану та відсутності коштів на сплату судового збору, апелянтом не долучено відповідних доказів, в яких буде відображено доходи відповідача за минулий рік для визначення того, чи перевищує судовий збір 5 відсотків розміру річного доход, якими є довідка з пенсійного фонду чи податкових органів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що наявні підстави для відстрочення сплати судового збору, у зв'язку з тим, що спір виник з приводу захисту житлових прав, також не можуть слугувати для відстрочення сплати судового збору, оскільки як вбачається зі змісту позовної заяви спір між сторонами виник з приводу визнання недійсним договору дарування частини квартири, тобто щодо захисту майнових прав, а не житлових прав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та наявності правових підстав для залишення апеляційної скарги без руху, у зв'язку з тим, що в порушення п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України апелянтом не додано документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону за подання до суду апеляційної скарги на судові рішення справляється судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При зверненні позивача до суду з даним позовом підлягав сплаті судовий збір у сумі 640 грн.

Відповідно до пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.

Отже, при зверненні ОСОБА_2 до суду з апеляційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року підлягає сплаті судовий збір у сумі 960,00 грн (640х150%).

З огляду на викладене, ОСОБА_2 необхідно сплатити судовий збір у сумі 960,00 грн за наступними реквізитами: отримувач коштів - УК у Солом. р-ні/Солом'ян. р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 0024; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Крім того, звертаємо Вашу увагу, що відповідно до п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оригіналдокументу про сплату (доплату) судового збору із зазначенням відомостей про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір, необхідно подати до Київського апеляційного суду.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення виявлених судом недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 136, 185, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року - залишити без руху, надавши строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали суду.

Роз'яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку не усунення у встановлений термін виявлених судом недоліків, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя О.Ф. Мазурик