ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 січня 2019 року

м.Харків

справа № 638/14456/17

провадження № 22-ц/818/615/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1,

заінтересована особа - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 08 жовтня 2018 року, постановленої під головуванням судді Подус Г.С., в залі суду в місті Харкові, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, заінтересована особа - ОСОБА_2.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 08 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити вимоги його заяви.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що між ним та ОСОБА_2 відсутній спір про право щодо належності йому на праві спільної часткової власності приміщень за адресою: АДРЕСА_1. Встановлення факту належності йому нежитлових приміщень необхідно для відновлення правовстановлюючих документів на ці приміщення.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Залишаючи без розгляду заяву про встановлення юридичного факту, суд першої інстанції виходив з того, що з вимог ОСОБА_1 вбачається спір про право.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Як роз'яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що у вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, заінтересована особа - ОСОБА_2. Просив встановити факт належності йому Ѕ частини нежитлових приміщень №7, 8, 9, 10 в літ. «М-1» загальною площею 996,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19.06.2002 року, який посвідчений ПН ХМНО Кривошеїною І.М. Встановити факт належності йому Ѕ частини нежитлових приміщень №5, 6 10 в літ. «М-1» загальною площею 496,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 26.10.2004 року, який посвідчений ПН ХМНО Федяєвою Т.Д. А також встановити факт належності ОСОБА_1 Ѕ частини нежитлових приміщень № 1-3 та № 11-15 в літ. «М-1» загальною площею 270,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 13.09.2006 року, який посвідчений ПН ХМНО Чуприна Г.О. (а.с.3).

Як на підставу вимог заяви ОСОБА_1 посилався на те, що встановлення юридичного факту необхідно йому для відновлення правовстановлюючих документів на вищевказані нежитлові приміщення, оскільки оригінали договорів купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна знаходяться у другого співвласника ОСОБА_2, який відмовляється надати їх заявникові.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 04.10.2017 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту (а.с.20).

З матеріалів справи вбачається, що нежитлові приміщення № 5, 6 10, №7, 8, 9, 10, № 1-3 та № 11-15 в літ. «М-1» за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані на праві спільної часткової власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У видачі дублікатів договорів купівлі-продажу вказаних нежитлових приміщень заявнику було відмовлено Приватними нотаріусами ХМНО Кривошеїною І.М. Федяєвою Т.Д. Чуприна Г.О. (а.с.13,14,18).

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту безпосередньо пов'язане з вирішенням питання про право власності на Ѕ частину вищезазначених нежитлових приміщень, яке не визнається другим співвласником.

Таким чином колегія суддів вважає, що в даному випадку існує спір про право.

Висновок суду першої інстанції про те, що встановлення факту належності ОСОБА_1 Ѕ частин нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1, - пов'язане з вирішенням спору про право, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 08 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 30.01.2019 року.