ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3837/17
Провадження № 2/636/382/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Гуменного З.І.,

секретаря судового засідання - Шикової К.Р.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третьої особи: приватного нотаріуса Чугуївського нотаріального округу Слюніна Олександра Миколайовича, про визнання недійсним договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом (в подальшому уточненим) до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки, розташованих в АДРЕСА_1 , на території обслуговуючого кооперативу «Феррит», укладених 29.11.2014 між ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 , від імені якого по дорученню, посвідчене приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Слюніним О.М., діяла ОСОБА_5 , на підставі невідповідності їх вимогам ст. 203 ЦК України із застосуванням наслідків недійсності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29.11.2014 ОСОБА_5 без його згоди та у відсутності належних повноважень, на вкрай не вигідних для позивача умовах, позбавила його права власності на Ѕ частину садового будинку та земельної ділянки, розташованих в с. Кам`яна Яруга на території обслуговуючого кооперативу «Феррит», шляхом підготовки та укладання договору купівлі-продажу зі ОСОБА_6 . зазначеного будинку, з прихованням його дійсної вартості для ошукування позивача. Він зазначив, що дійсно надав ОСОБА_5 довіреність на користування та розпорядження будинком, проте суму продажу сторони не обумовили, оскільки на той час він не мав наміру продавати будинок, тому не зазначав письмово усіх істотних умов правочину, а саме ціни продажу будинку та порядок розрахунку. На момент надання доручення ОСОБА_4 не мав наміру продавати належну йому частину будинку і про вчинення правочину його колишньою дружиною купівлі-продажу навіть не знав, що такий правочин вчиняється. Тому він вважає, що будинок з земельною ділянкою вибув з його володіння не з його волі, у зв`язку із чим, просить визнати дані правочини недійсними.

Представником відповідача по довіреності ОСОБА_6 - ОСОБА_2 надано відзив на уточнену позовну заяву, в якому посилається на те, що довіреність була оформлена у встановленому законом порядку, і в даній довіреності передбачені повноваження ОСОБА_5 , у тому числі ставити підпис за ОСОБА_4 на договорах цивільно-правового характеру, підписувати договори купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, одержати гроші у разі продажу будинку та ділянки. На підставі цієї довіреності був укладений договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки. Крім того, зазначив, що договори купівлі-продажу відповідають діючому законодавству, у тексті договорів зафіксовано усі істотні умови, що стосуються договорів купівлі-продажу садового будинку, земельної ділянки, у тому числі ціна, на яку сторони домовились. Таким чином, відповідач вважає, що ОСОБА_6 є добросовісним набувачем, а вимоги уточненої позовної заяви ґрунтуються на припущеннях, тому просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_5 надала відзив на уточнену позовну заяву, в якому зазначала, що позовні вимоги не визнала в повному обсязі, оскільки позивач надав їй довіреність та доручив виконувати від його імені дії та мати повноваження відносно Ѕ частки дачного будинку та земельної ділянки. Довіреність оформлена належним чином, строком на п`ять років, за весь час до продажу зазначеного садового будинку, на протязі півтора роки позивач не звертався до суду або до нотаріуса про її скасування. Також вказала, що від продажу будинку позивач отримав всі кошти, про які вони домовлялися, з урахуванням усіх особистих витрат відповідача по виконанню умов доручення по оформленню документів на вказані об`єкти, у зв`язку із чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача надав відповідь на відзиви відповідачів, в якій вказав, що при укладені оспорюваних договорів, об`єктом яких є спільне майно подружжя, ним не було надано письмової згоди своїй колишній дружині на продаж їх спільного майна - не лише своєї, а також і її частини, яка є спільною сумісною власністю, у зв`язку із чим, договори мають бути визнані недійсними.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в уточненій позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_2 заперечувала проти задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини викладені у відзиві на уточнену позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_8 та її представник до суду не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечували в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на уточнену позовну заяву.

Тертя особа приватний нотаріус Слюнін О.М. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив винести рішення у відповідності із чинним законодавством.

Вислухавши сторони, оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність, обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими способами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно довіреності, виданої від 02.04.2013, ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_8 користуватися та розпоряджатися (продати, обміняти, здавати в оренду, передавати в іпотеку в забезпечення його власних зобов`язань, тощо) на умовах, їй відомих, належною йому на праві приватної власності частиною садового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

29.11.2011 ОСОБА_5 , яка діяла від свого імені та на підставі довіреності від імені ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 уклали договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_8 та ОСОБА_4 передали по Ѕ частині кожний, а ОСОБА_6 прийняла у власність цілий садовий будинок з надвірними будівлями, розташований на приватизованій земельній ділянці розміром 0,0732 га, кадастровий номер :06:008:0001, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Відповідно до ч. 3 ст. 238 ЦК України, представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є не додержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Посилання позивача на те, що він не мав наміру продавати належну йому частину будинку, і про вчинення правочину його колишньою дружиною купівлі-продажу навіть не знав, що такий правочин вчиняється і будинок з земельною ділянкою вибув з його володіння не з його волі, не знайшли свого підтвердження та спростовуються доказами, дослідженими судом.

Оцінивши надані докази, суд вважає, що позивач не надав суду достатньо належних, достатніх та достовірних доказів того, що в результаті укладання ОСОБА_8 оспорюваного правочину купівлі-продажу належної йому частки спірного садового будинку та земельної ділянкибули порушені його права.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 258, 259, 264, 265, 269, 272, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третьої особи: приватного нотаріуса Чугуївського нотаріального округу Слюніна Олександра Миколайовича, про визнання недійсним договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -