ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2791/19 Справа № 204/7292/17 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Сіленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Занько Едуард Петрович, ОСОБА_7, про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом, з уточненнями від 30 січня 2018 року, посилаючись на те, що сусідка позивача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкала в квартирі АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що вона була самотньою людиною похилого віку - 78 років і за станом здоров`я потребувала стороннього догляду, позивач протягом останніх 2-х років з 2015 року по 2017 рік доглядала її, піклувалась за її станом здоров`я, надавала необхідну фізичну і матеріальну допомогу. 09 червня 2017 року був складений заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. за реєстровим № 2-340, яким ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що все її майно, де б воно не було та з чого б вона не складалося, все те, що буде їй належати, всі майнові права та обов`язки, що їй належать та будуть належати вона заповідала ОСОБА_3 та своєму сину - ОСОБА_4 в рівних частках кожному. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла. 02 листопада 2017 року позивач особисто подала заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_6 Позивачу стало відомо, що після складання заповіту на її користь, заповідач склала заповіт на користь ОСОБА_1 , яка була на протязі тривалого часу головою житлово-будівельного кооперативу «Вчитель-5». 14 червня 2017 року за декілька годин до смерті заповідача, о 17 год., приватний нотаріус ДМНО Занько Е.П. склав і посвідчив заповіт від імені ОСОБА_6 , де остання на випадок своєї смерті все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, все те, що буде їй належати, всі майнові права та обов`язки, що їй належать та будуть належати вона заповідала ОСОБА_1 та своєму сину - ОСОБА_4 в рівних частках кожному. Вказаний заповіт, складений заповідачем на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , позивач вважає недійсним правочином, так як він вчинений хоча і дієздатною особою, але в момент його вчинення ОСОБА_6 не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Також, позивач зазначає, що заповідач була онкологічно хворою людиною. У 2014 році ОСОБА_6 відмовилась від онкологічної операції, стан здоров`я її погіршився з кожним роком, а останній рік, особливо останні дні та години її життя, вона була вимушена терпіти нестерпні болі, пов`язані з інтоксикацією, анемічним і больовим синдромом, у зв`язку з чим вважає, що вона знаходилась в тяжкому, неадекватному стані, а тому не могла усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, у зв`язку з чим не могла особисто підписати заповіт, а тому його підписали свідки. Тому, уточнивши позовні вимоги (а.с.104 т.1) позивач просила визнати недійсним заповіт складений 14 червня 2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_4 і посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Занько Е.П. за реєстром №486.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2018 року задоволено позов ОСОБА_3 , вирішено визнати недійсним заповіт складений 14 червня 2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Занько Е.П. за реєстром №486. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі у розмірі 7283,36 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 03 червня 2017 року державним нотаріусом Першої Дніпровської державної нотаріальної контори Заносієнко Н.М. було посвідчено заповіт ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , що був зареєстрований в реєстрі за №3-331, яким на випадок її смерті, усе її майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповідала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний заповіт прочитано вголос особисто ОСОБА_6 та власноручно нею підписано в приміщенні Першої Дніпровської державної нотаріальної контори (а.с. 88 т.1).

09 червня 2017 року державним нотаріусом Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. було посвідчено заповіт ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , що був зареєстрований в реєстрі за №2-340, яким на випадок її смерті, все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, все те, що буде їй належати, всі майнові права та обов`язки, що їй належать та будуть належати, вона заповідала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в рівних частинах кожному. Вказаний заповіт прочитано вголос особисто ОСОБА_6 та власноручно нею підписано, у зв`язку з хворобою заповідача на дому, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 91 т.1).

Також, 14 червня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Занько Е.П. було посвідчено заповіт ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , що був зареєстрований в реєстрі за №486, яким на випадок її смерті, все її майно, яке буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, будь-які майнові права, а також все те, що згідно із законодавством України може бути успадкованим, в повному обсязі вона заповідала ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , в рівних частинах кожному, а якщо ОСОБА_4 не прийме спадщину чи відмовиться від неї, тоді його частину спадщини вона заповідає ОСОБА_1 . Також, у вказаному заповіті зазначено, що оскільки стан здоров`я ОСОБА_6 позбавляє її можливості особисто прочитати текст заповіту уголос, за її дорученням текст заповіту до його підписання зачитаний у голос свідками, які на її особисте прохання були присутніми і при підписанні заповіту: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Оскільки стан здоров`я ОСОБА_6 позбавляє її можливості власноручно підписати заповіт, на її особисте прохання підписання заповіту за її дорученням здійснила її знайома - ОСОБА_10 . Текст заповіту виготовлений зі слів ОСОБА_10 , підписаний нею та свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_11 о 17.00 годині в присутності нотаріуса (а.с. 32 т.1).

14 червня 2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 15 червня 2017 року, актовий запис №1229 (а.с. 80 т.1).

21 червня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Занько Едуардом Петровичем було заведено спадкову справу №10/2017 (а.с. 72-97 т.1), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №48167104 від 21 червня 2017 року (а.с. 83 т.1).

Також, 21 червня 2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Занько Е.П. з заявою №59 від 21 червня 2017 року про прийняття спадщини за заповітом, що залишилась після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 73 т.1).

17 жовтня 2017 року з заявою №71 про прийняття спадщини за заповітом, що залишилась після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулась ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 94 т.1).

02 листопада 2017 року до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Занько Е.П. з заявою №73 про прийняття спадщини за заповітом, що залишилась після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулась ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 95 т.1), що також підтверджується довідкою від 02 листопада 2017 року, виданою приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Занько Е.П. (а.с. 9 т.1).

Згідно відповіді Комунального закладу «Клінічний онкологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради №982 від 07 листопада 2017 року, ОСОБА_6 з серпня 2014 року знаходилась на обліку в Обласному канцер-реєстрі з діагнозом «Злоякісне новоутворення яєчників» (а.с. 8 т.1). Вказаний діагноз встановлений в умовах стаціонару КЗ «КОД» ДОР» під час перебування хворої на обстеженні в період з 15.08.2014 року по 18.08.2014 року. В медичній документації ОСОБА_6 дата останнього огляду - 18.08.2014 року, відомості про подальше лікування та спостереження хворої відсутні.

15 червня 2017 року Дніпропетровським обласним бюро судово-медичної експертизи видано довідку №1230 про причину смерті, згідно якої причиною смерті ОСОБА_6 стало злоякісне новоутворення яєчників (а.с. 81 т.1).

Зі змісту довідки КЗ «Дніпровська міська поліклініка №1» ДОР» №14/59 від 24.01.2018 року вбачається, що ОСОБА_6 не знаходилась на обліку у лікаря-психіатра КЗ «Дніпровська міська поліклініка №1» ДОР» (а.с.102 т.1).

Відповідно до висновку експерта №1230 час настання смерті ОСОБА_6 зазначено 14.06.2017 року з 15.00 години до 19.00 години.

Згідно витягу з «Журналу обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням державної нотаріальної контори» (а.с. 148, 149) виклик нотаріуса здійснено ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 о 15.00 годині для посвідчення заповіту, а час повернення нотаріуса 14.06.2017 року о 17.40 годині.

Згідно висновку експерта (експертиза за матеріалами справи) № 139 від 22 серпня 2018 року, виконаного судовими експертами Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» (а.с. 193-204), з урахуванням даних медичних документів на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обставин справи, відповідно до питань поставлених на вирішення експертизи, судово-медична експертна комісія прийшла до наступних підсумків:

- по питанню № 1: згідно аналізу наданої медичної документації у гр. ОСОБА_6 з 2014 року встановлено основне захворювання на рак правого яєчника, також встановлена ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба, серцева недостатність ІІ ступеня, стенозуючий коронаросклероз, дистрофічні зміни в міокарді, геморагічний ректит, ерозивний гастрит. Смерть ОСОБА_6 настала від злоякісного новоутворення (ретикулосаркома) матки та яєчників, які призвели до розвитку загальної ракової інтоксикації;

- по питанню № 2: за умов настання смерті від ракової інтоксикації, кахексії, з урахуванням прийому знеболюючих препаратів стан здоров`я ОСОБА_6 слід вважати крайнє тяжким напередодні настання смерті, тобто за 1-2 доби до 14 червня 2017 року;

- по питанню № 3: з урахуванням основного захворювання на ретикулосаркому яєчників та матки, яке призвело до розвитку загальної ракової інтоксикації, крайнє критичному тяжкому стану і було безпосередньо причиною смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_6 з 15-ї години до 19-ї години), слід вважати, що напередодні настання смерті ОСОБА_6 не могла усвідомлювати значення своїх дій, давати їм критичну оцінку.

Згідно статті 1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

За частиною 1 статті 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до частини 1 статті 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтересі порушені.

Згідно ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини 2 статті 1257 ЦК України, суд відповідно до ЦПК України за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги щодо дійсності правочину, до яких зокрема відноситься:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що 14 червня 2017 року заповідач ОСОБА_6 у момент вчинення оспорюваного правочину перебувала в такому стані, коли не могла усвідомлювати значення своїх дій, що підтверджено висновком експертизи № 139 від 22 серпня 2018 року; встановивши, що посвідчення заповіту від 14 червня 2017 року відбулось безпосередньо перед смертю спадкодавця, що підтверджується наведеними вище доказами, - колегія приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, у зв`язку з доведеністю, що ОСОБА_6 не усвідомлювала значення своїх дій під час посвідчення оспорюваного заповіту.

Твердження апелянта щодо неналежної якості висновку судово-медичної експертизи №139 від 22 серпня 2018 року, про вихід експертної комісії за межі своєї компетенції при встановленні неможливості спадкодавця усвідомлювати значення своїх дій - не знайшли підтвердження, є необгрунтованими та безпідставними.

Висновок судово-медичної експертизи №139 від 22 серпня 2018 року являється детальним, обгрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, здійснений у межах повноважень відповідної судово-медичної експертної комісії; питання, що поставлені місцевим судом відносяться до компетенції судово-медичної експертизи.

Судом апеляційної інстанції в судовому засіданні допитано судового експерта Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_12 , який входив до складу судово-медичної експертної комісії, що склала висновок № 139 від 22 серпня 2018 року. Експертом, зокрема, роз"яснено, що дана експертиза проведена з дослідженням трупу ОСОБА_6 , дослідженням усіх письмових доказів, що були надані судом, із залученням фахівця який спостерігає за онкохворими протягом всього періоду протікання хвороби, що дозволило зробити ґрунтовні висновки, які викладені письмово у висновку судово-медичної експертизи №139 від 22 серпня 2018 року. ОСОБА_12 зазначив, що експерти прийшли до висновку, що причиною смерті в даному випадку була ракова інтоксикація, що свідчить про повне виснаження всіх систем організму - серцево-судинної, нервової, обмінної. В даному випадку, дослідивши патологічні змін, комісія прийшла до висновку, що за останні одну - дві доби до смерті від інтоксикації ракового захворювання ОСОБА_6 знаходилась в передагонійному стані, тобто відбувалось зупинення життєво важливих органів та функцій організму і через це ОСОБА_6 , на час посвідчення заповіту, не могла усвідомлювати значення своїх дій, давати їм критичну оцінку; такий висновок повністю перебуває у межах компетенції судово-медичної експертизи, повноважень комісії, яка проводила експертизу.

Враховуючи викладене, детально дослідивши представлені у справі докази у їх сукупності, колегія дійшла висновку про правомірність оскаржуваного рішення місцевого суду про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Колегія наголошує, що апелянтом не заявлено клопотань про надання інших доказів, витребування будь-яких доказів апеляційним судом, про допит свідків, призначення судової експертизи (додаткової, повторної), що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді