Справа № 424/3848/13-ц
Провадження № 6/408/17/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року смт.Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого- судді Кускової Т.В.

секретаря Сіпаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Біловодськ питання, ініційоване Верховним Судом у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О.В. про відновлення втраченого судового провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального захисту населення від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області про встановлення факту проживання однією сім`єю,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Біловодського районного суду Луганської області надійшла ухвала Верховного Суду від 19 червня 2018 року разом із копіями матеріалів касаційного провадження №61-22352ск18 у справі № 424/3848/13-ц за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального захисту населення від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області про встановлення факту проживання однією сім`єю. Згідно якої, у травні 2014 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального захисту населення від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньках Луганської області подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 10 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 25 квітня 2014 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2014 року відкрито касаційне провадження в зазначеній справі і витребувано з Ровеньківського міського суду Луганської області цивільну справу № 424/3848/13-ц. Вимоги ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2014 року не виконано у частині витребування справи через те, що Ровеньківський міський суд Луганської області розташований в районі проведення антитерористичної операції, справа до суду касаційної інстанції не надходила.

З огляду на викладені обставини, є підстави вважати, що судове провадження у зазначеній справі втрачено, у зв`язку з чим Верховним Судом було ініційоване питання про відновлення втраченого судового провадження у зазначеній цивільній справі.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як передбачено ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 490 ЦПК України).

Згідно розпорядження Вищого спеціалізованого суду України від 02.09.2014 року №27/0/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», до територіальної підсудності Біловодського районного суду Луганської області відносяться справи, підсудні Ровеньківському міському суду Луганської області.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Таким чином, суд має вживати всіх можливих заходів для витребування необхідних документів, матеріалів, допиту свідків тощо, навіть за відсутності відповідних клопотань заявника. Це також випливає з висновків ВССУ у справі № 6-51905св12, де в ухвалі від 12 червня 2013 року зазначено, що для вирішення питання про відновлення провадження суддя повинен був вжити всіх заходів для витребування інших (крім тих, які були подані заявником) необхідних документів, у тому числі витребування документів із справ, які були виділені в окреме провадження.

Факт того, що будівля Ровеньківського міського суду Луганської області на цей час знаходиться на не підконтрольній українській владі території є загальновідомим, що дає підстави вважати втраченим провадження у справі № 424/3848/13-ц за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального захисту населення від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Перевіркою, проведеною Біловодським районним судом Луганської області було встановлено, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень (повний доступ щодо рішень Ровеньківського міського суду Луганської області було відкрито), по цивільній справі № 424/3848/13-ц за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області про встановлення факту проживання однією сім`єю, наявний текст рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 10 лютого 2014 року. Відповідно до вищевказаного рішення суду, позовну заяву було задоволено. Встановлено факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав з ним однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був членом сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Стаття 494 ЦПК України передбачає, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Відновлення втраченого провадження необхідно для вирішення цивільної справи та ефективного захисту порушених, оспорюваних прав та інтересів учасників справи.

За таких обставин, суд вважає можливим відновити втрачене судове провадження в частині рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 10 лютого 2014 року по цивільній справі № 424/3848/13-ц.

На підставі викладеного та керуючись ст. 488-490, 493-494 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 424/3848/13-ц за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального захисту населення від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області про встановлення факту проживання однією сім`єю, в частині рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 10 лютого 2014 року:

Справа № 424/3848/13-ц

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2014 Ровеньківський міський суд Луганської області в складі: головуючого судді Шумченко Л.В.,

при секретарі Булгаковій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ровеньки позовну заяву ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту проживання однією сім`єю. Просив встановити факт проживання його та батька однією сім`єю, оскільки з грудня 2008 року і до моменту смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько проживав разом з ним в Луганську, вели спільне господарство і мали спільний бюджет. Встановлення факту проживання його однією сім`єю з батьком позивачу необхідне для призначення страхових виплат.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_3 підтримали заявлені вимоги, надавши аналогічні пояснення в обґрунтування позовних вимог. Просили позов задовольнити в повному обсязі, встановити факт проживання позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю з ОСОБА_4 , по день смерті батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також визнати позивача членом сім`ї померлого батька.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала заперечення проти позову та суду пояснила, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню оскільки , як зазначає сам позивач, встановлення факту проживання однією сім`єю з його померлим батьком - ОСОБА_4 , необхідно йому для призначення страхових виплат, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

У своїй позовній заяві позивач посилається на ч.7 ст.34 Закону згідно якої, у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім`ї повинен бути не меншим за п`ятирічну заробітну плату потерпілого..."

У даному випадку вказана норма Закону визначає лише розмір одноразової допомоги, яка виплачується сім`ї потерпілого внаслідок нещасного випадку.

Що стосується переліку осіб, які мають право на таку одноразову допомогу, то його визначено ст. 33 Закону, серед яких, зокрема, непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є: діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють; інваліди - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності; неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов`язаний виплачувати аліменти; непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку.

ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які мають право на одноразову допомогу, передбачену Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Згідно ст. 51 Конституції України, основу сім`ї становить шлюбний союз між чоловіком і жінкою (шлюб), у тих чи інших формах санкціонований суспільством, і тільки він породжує правове регулювання особистих немайнових та майнових відносин.

Позивач має власну сім`ю, що підтверджується відміткою у паспорті про зареєстрований шлюб з ОСОБА_6 .

Щодо наданих до позовної заяви доказів сумісного проживання ОСОБА_1 за однією адресою зі своїм померлим батьком, не заслуговують на увагу, оскільки, як зазначає сам позивач його батько був людиною похилого віку, часто хворів і потребував стороннього догляду та допомоги, що у свою чергу і стало підставою для того, щоб забрати його до себе.

Крім того, згідно ст.172 Сімейного Кодексу України піклування за своїми батьками, турбота та допомога є обов`язками дітей.

Позовні вимоги не визнала, вважала їх необґрунтованими та просила відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з свідоцтва про народження на ім`я " ОСОБА_7 " /мовою оригіналу/, ІНФОРМАЦІЯ_4 , у графі батьки зазначено: батько - " ОСОБА_2 " /мовою оригіналу/, мати - " ОСОБА_13 " /мовою оригіналу/. (а.с.9). Тобто ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , позивача по справі.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер, на підтвердження чого надано свідоцтво про смерть (а.с.6). Місце смерті - м. Луганськ.

Згідно Акту комісії ПП «Луганьбудсервіс» від 26.01.2013 року (а.с.14) ОСОБА_4 з грудня 2008 року по день смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешкав разом із сином - ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 .

Зазначені обставини також підтверджуються допитаними в судовому засіданні свідками - дружиною позивача ОСОБА_10 , сусідами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 Всі свідки підтвердили, що саме в грудні 2008 року позивач забрав з селища Дзержинське, м. Ровеньки Луганської області батька ОСОБА_4 для подальшого спільного проживання в м. Луганськ, оскільки останній був похилого віку та потребував стороннього догляду. Проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, доглядали батька.

Окрім цього, з 29.07.2010 року ОСОБА_4 був зареєстрованим за місцем проживання свого сина - по АДРЕСА_1 (копії сторінок паспорту, а.с. 5)

Відповідно до довідки ПП «Луганьбудсервіс» від 26.01.2013 року № 213, позивач ОСОБА_1 , 1958 року народження мешкає за адресою - АДРЕСА_1 . Разом із ним з 29.07.2010 року та по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5 мешкав та був зареєстрований його батько - ОСОБА_4 , вони вели спільне господарство (а.с.9) .

Відповідно до ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача на те, що позивачка та її батько не могли проживати однією сім`єю через те, що позивач є сином ОСОБА_4 , а згідно ст. 51 Конституції України основу сім`ї становить шлюбний союз між чоловіком і жінкою, оскільки частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Враховуючи зазначене, суд вважає встановленими ті обставини, що позивач та його батько ОСОБА_4 на момент смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2 року проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом.

Окрім цього, у відповідності до довідки серії 2-20 ПС № 002284 від 05.10.2012 р., виданої Луганським обласним центром МСЕ, ОСОБА_4 . помер внаслідок отриманого під час трудової діяльності профзахворювання. Встановлення факту проживання з померлим однією сім`єю позивачу необхідно для подачі документів до відділення виконавчої дирекції ФССНВ в м. Ровеньки Луганської області з метою отримання допомоги, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідача на те, що позивач не відноситься до кола осіб, які мають право на одержання страхових виплат, оскільки частиною 7 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності " передбачено, що у випадку смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім`ї повинен бути не менше п`ятирічної заробітної плати потерпілого.

А тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності", ст. 3 СК України, ст.ст. 10,11,60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області про встановлення факту проживання однією сім`єю задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав з ним однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був членом сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_5 року .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Ровеньківський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми при оголошенні рішення - у той же строк з моменту отримання його копії.

С У Д Д Я - Л.В. Шумченко

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Луганського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Т.В.Кускова