Справа № 322/1213/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2019 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Шиш А.Б.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1.АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, в якому вказувало, що 18 серпня 2005 між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та ОСОБА_1 було укладено договір № ZPNVSE00000587, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит, в сумі 3000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 17 серпня 2007 року.

2.У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань, станом на 16 серпня 2018 року, у відповідача виникла заборгованість в сумі 39527 гривень 29 копійок, а саме: 1544 гривні 19 копійок заборгованість за кредитом, 83 гривні 94 копійки заборгованість по комісії за користування кредитом, 14332 гривні 30 копійок заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 23566 гривень 86 копійок пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

3.В позові АТ КБ "ПриватБанк" просило суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь вказану суму.

4.Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін, або з власної ініціативи суду, розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

5.Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВІДЗИВУ, ВІДПОВІДІ НА ВІДЗИВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

6.Відповідач правом на подання до суду відзиву на позов не скористалася.

7.Вивчивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

8.Судом встановлено, що 18 серпня 2005 між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та ОСОБА_1 було укладено договір № ZPNVSE00000587, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит, в сумі 3000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 17 серпня 2007 року.

9.Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

10.Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором, станом на 16 серпня 2018 року, становить 39527 гривень 29 копійок, а саме: 1544 гривні 19 копійок заборгованість за кредитом, 83 гривні 94 копійки заборгованість по комісії за користування кредитом, 14332 гривні 30 копійок заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 23566 гривень 86 копійок пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

11.Ст. 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

12.Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

13.Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

14.Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

15.Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

16.Принцип диспозитивності цивільного судочинства, зокрема передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

17.З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором № ZPNVSE00000587 від 18 серпня 2005 року, станом на 16 серпня 2018 року, випливає, що заявлена до стягнення з відповідача заборгованість в розмірі 39527 гривень 29 копійок, а саме: 1544 гривні 19 копійок заборгованість за кредитом, 83 гривні 94 копійки - заборгованість по комісії за користування кредитом, 14332 гривні 30 копійок заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 23566 гривень 86 копійок пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

18.При цьому, з наданого суду договору від 18 серпня 2005 року № ZPNVSE00000587 вбачається, що кредит надається відповідачу на строк до 17 серпня 2007 року.

19.Станом на 19 серпня 2007 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, згідно з вищевказаним розрахунком, становив 3051 гривня 34 копійки, а саме: 2145 гривень 37 копійок заборгованість за кредитом, 120 гривень 00 копійок заборгованість по комісії за користування кредитом, 704 гривні 52 копійки заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 81 гривня 45 копійок пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, і дана обставина відповідачем не спростована.

20.Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

21.Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 74838904) зазначено, що за змістом ст. 526, ч. 1 ст. 530, ст. 610 та ч. 1 ст. 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

22.Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року по справі № 202/4494/16-ц (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 77720972) зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування.

23.Як зазначено позивачем та підтверджується наявними у справі доказами, закінченням строку кредитування відповідача є 17 серпня 2007 року.

24.Проте, згідно з розрахунком, незважаючи на закінчення строку кредитування, позивач продовжив нарахування процентів за користування кредитом та неустойки після 17 серпня 2007 року, а відтак зазначені суми процентів та неустойки, що нараховані поза межами визначеного договором строку кредитування, є необґрунтованими та не підлягають стягненню з відповідача.

25.Вимог на підставі ст. 625 ЦК України позивачем не заявлено.

26.Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, відповідачем, після 19 серпня 2007 року, було сплачено 601 гривня 18 копійок тіла кредиту, 4786 гривень 00 копійок відсотків, 1367 гривень 52 копійки пені та 66 гривень 06 копійок комісії, а всього сплачено 6820 гривень 76 копійок, що значно перевищує суму заборгованості за кредитним договором.

27.Таким чином позов задоволенню не підлягає.

ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

28.Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

29.Як вбачається позивачем, при подачі позову, було сплачено судовий збір в сумі 1762 гривні.

30.Згідно частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

31.На підставі вищевказаного, враховуючи, що позов задоволенню не підлягає, судові витрати, понесені позивачем, покладається на позивача.

Керуючись ст. 12, 81, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 11 вересня 2019 року.

Суддя А.Б.Шиш