Справа № 564/3230/18
31 січня 2019 року м. Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Олійника П. В.
з участю секретаря Рубельського О. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач та представник позивача у судове засідання не з'явились.
Від представника позивача ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву ним подано не було. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних, доказів та постановити заочне рішення.
Суд, всебічно та неупереджено дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку.
Встановлено, що сторони, від подружнього життя мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає.
Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків (ч. 1 ст. 141 СК України), те, що відповідач є працездатним, офіційно не працевлаштований, отримує дохід від тимчасових заробітків, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, призначаючи аліменти, згідно ч.1 ст.191 СК України, від дня пред'явлення позову.
У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 768,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 84, 180, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 76, 81, 82, 89, 141, 223, 258, 263-265, 273, 280-284, 289, 354, 355, 430 ЦПК України, суд редставника позивача ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує щодо винесення заочного рішення.Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву ним подано не було. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - з 20.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, вул. Сільська,14, м. Костопіль, Рівненська область.

Відповідач: ОСОБА_2, вул. Залізнична,31, с. Рогачів, Рівненський район, Рівненська область.

Повний текст рішення виготовлено 4 лютого 2019 року.

СуддяОСОБА_7