Справа №489/8055/18
Провадження №2-з/489/3/19
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

04 лютого 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Румянцевої Н.О., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача на її користь заборгованість за договором позики від 30.01.2017 року у сумі 171393 грн. 75 коп., що складаються з: заборгованості за договором позики 3460 доларів США, що в гривневому еквіваленті 94485 грн. 91 коп.; суми відсотків за користування грошовими коштами у сумі 5102 грн. 00 коп.; суми боргу з урахуванням індексу інфляції від простроченої заборгованості 20061 грн. 71 коп.; пені за несвоєчасне виконання зобовязань 51744 грн. 13 коп. А також просила стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір у розмірі 1733,95 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Посилаючись на те, що відповідач запозичив у неї грошові кошти у сумі 3460 доларів США до 28 лютого 2017 року, проте, по закінченню зазначеного строку відповідач борг не повернув. На її чисельні звернення про повернення боргу та врегулювання спору в позасудовому порядку, відповідач безпідставно ігнорував.

30 січня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будь-яке рухоме та/або нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3, а також грошові кошти, які розміщені на його рахунках в межах суми позовних вимог 173393,75 грн. до розгляду справи по суті. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від досудового врегулювання спору, не вчиняє жодних дій, спрямованих на добровільне погашення заборгованості. Існує ймовірність відчуження відповідачем належного майна, що в подальшому може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду та призведе до порушення майнових інтересів позивача.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті визначено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 3 ст. 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Предметом позову є стягнення заборгованості за договором позики від 30.01.2017 року у сумі 171393 грн. 75 коп., що складаються з: заборгованості за договором позики 3460 доларів США, що в гривневому еквіваленті 94485 грн. 91 коп.; суми відсотків за користування грошовими коштами у сумі 5102 грн. 00 коп.; суми боргу з урахуванням індексу інфляції від простроченої заборгованості 20061 грн. 71 коп.; пені за несвоєчасне виконання зобовязань 51744 грн. 13 коп.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки представник позивача не надав суду підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду, у звязку з чим не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову, а також заява про забезпечення позову вмотивована припущеннями та побоюваннями щодо невиконання рішення суду в разі задоволення позову. Вимоги заяви не підтверджені належними доказами, що свідчили б про обґрунтованість тверджень заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Копію ухвали про відмову в забезпеченні позову направити заявнику та представнику заявника - для відома.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста ОСОБА_4 або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_4 Румянцева

Повний текст судового рішення складено «04» лютого 2019 року.