Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7355/19
Провадження № 2-з/711/67/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

секретаря судового засідання Осадчої А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 11.09.2019 року звернувся в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ПАТ «Сведбанк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки припиненим, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 13.09.2019р. відкрито, прийнято до провадження дану справу та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Крім того, позивач ОСОБА_1 11.09.2019 року подав заяву про забезпечення позову, в якій зазначив, що в обґрунтування позову ним вказано про те, що відповідач, відступивши право вимоги за кредитним договором третій особі та отримавши за це кошти у розмірі заборгованості за кредитним договором, безпідставно зберігає до цього часу чинність іпотеки та обтяження на свою користь, чим порушуються та обмежуються права позивача на належне останньому нерухоме майно. Просить врахувати, що відповідач, який не є на даний час кредитором, але який невідомо чому залишається іпотекодержателем нерухомого майна та має зареєстроване право іпотеки за даними Державного реєстру, може в будь-який час звернути стягнення на передане в іпотеку майно, як у судовому порядку, так і в позасудовому порядку, що призведе до завдання непоправної шкоди позивачу. Отже, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову або призвести до неможливості його виконання, оскільки у відповідача наявні всі можливості відчужити дане майно в будь-який час. У випадку відчуження майна відповідачем добросовісному набувачу застосування реституції, як зазначено, не зможе відносити порушені права позивача та потребуватиме додаткових заходів щодо витребування майна у добросовісного набувача.

Таким чином, заявник просить суд, накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 ; заборонити посадовим особам, що виконують функції державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно, вчиняти дії щодо реєстрації переходу права власності у будь-якій формі та будь-який спосіб, вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаної квартири; заборонити відповідачу та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо реалізації, звернення стягнення та відчуження і зміни власника у будь-якій спосіб квартири; допустити ухвалу до негайного виконання, встановити строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Судове засідання щодо вирішення питання про забезпечення позову проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини (п.п.1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 4 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (діє на час розгляду даної заяви), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Встановлено, що позовна заява подана до суду 11 вересня 2019 року.

Ухвалою суду від 13.09.2019р. відкрито, прийнято до провадження дану справу та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи доводи, що викладені в позовній заяві, позивач вказує на наявність спору із відповідачем, який, як на його думку, відступивши право вимоги за кредитним договором третій особі та отримавши за це кошти у розмірі заборгованості за кредитним договором, безпідставно зберігає чинність іпотеки та обтяження на свою користь, чим порушує та обмежує права позивача на належне останньому нерухоме майно.

За результатами розгляду заяви, аналізу доводів ОСОБА_1 , доказів, наданих у підтвердження заяви про забезпечення доказів, суд вважає, що заявником не наведено жодних об`єктивних даних та не надано відповідних доказів, які б свідчили про те, що відповідач ПАТ «Сведбанк» має намір чи вчиняє будь-які дії для відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 з метою утруднення чи уникнення виконання рішення суду по даній справі. Також, не вирішуючи спір за позовом по суті, із заяви про забезпечення позову та долучених до позову матеріалів вбачається, що ПАТ «Сведбанк» відступив право вимоги за кредитним договором від 06.05.2008р. ТОВу «Вектор Плюс», яке згодом таке право вимоги відступило ТОВу «Кредитні установи». Між тим, заявником ОСОБА_1 долучено інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №156881759, яка датована ще 20.02.2019р., а не станом на час звернення до суду із даною заявою та позовом. Відомостей про відступлення прав вимоги чи передачу прав за іпотечним договором не наведено та підтверджень не надано. При цьому, звертається увага, що зобов`язання за договором іпотеки є похідними від кредитного договору.

Слід зазначити, що посилання у заяві ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду від 26.07.2018р., що постановлена по справі №127/5347/18в, є безпідставними, оскільки прийняте рішення стосується інших правовідносин.

Крім того, суд не може прийняти до уваги доводи заяви ОСОБА_3 , яка надійшла до суду 12.09.2019р. та відповідні докази, в частині вирішення заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 , оскільки дана особа ОСОБА_3 не є учасником справи №711/7355/19.

Отже, саме по собі посилання у заяві на можливість відповідача ПАТ «Сведбанк» здійснити відчуження нерухомого майна з метою утруднення виконання рішення суду чи його невиконання, без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення такої заяви. При цьому, обгрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. Будь-яких доказів в обгрунтування необхідності застосування заходу забезпечення позову, заявником не наведено та не надано, при умові, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Слід зазначити, що фактично заява ОСОБА_1 містить лише посилання на норми процесуального законодавства та доводи заявника. Суд вважає, що відповідна заява ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 149-154, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання, що зазначене у заяві: АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову,- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2019 року.

Головуючий: С. М. Позарецька