Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2019 Справа №607/9142/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого судді Братасюка В.М.

- за участі секретаря с/з Созанської Т.І.

представника позивачки ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі у спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дитину до закінчення навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із уточненими позовними вимогами до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання у Тернопільському ВПФУ № 4 м. М. Паращука . На обґрунтування вимог зазначає, що син сторін спору навчається на денній формі, проживає разом із нею, їй одній важко забезпечувати потреби сина та належний рівень життя, а відповідач ухиляється від утримання власного повнолітнього сина, добровільно не надає матеріальної допомоги, тому просить суд позовні вимоги завдовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, просить позовні вимоги задовольнити, з мотивів наведених в позовній заяві та уточненні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні відносно задоволення позовних вимог заперечив з підстав наведених у відзиві на позов.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних обставин:

Сторони спору перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий було розірвано Відділом РАЦС Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області 28.09.2005року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_1 .

В шлюбі у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження Серії НОМЕР_2 , видане Відділом РАЦС Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області 04.02.2010року.

Після розірвання шлюбу батьків син залишився проживати з матірю - позивачем ОСОБА_4 (зміна прізвища відбулась внаслідок укладення шлюбу 18.09.2008року із ОСОБА_8 )

23 червня 2018 року у цивільній справі № 607/9733/18 Тернопільським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається із свідоцтва про зміну імені Серії НОМЕР_3 , що видане Тернопільським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Тернопільській області від 19.06.2018року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінив прізвище на ОСОБА_6 .

Як встановлено судом ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_10 , виповнилось 18-ть років, тобто він досягнув повноліття. Заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 немає.

Згідно довідки Тернопільського ВПФУ № 4 м. М.Паращука №53 від 16.08.2019року, ОСОБА_11 дійсно навчається в Тернопільському ВПФУ № 4 м. М .Паращука за професією «слюсар з ремонту колісних транспортних засобів, електрогазозварник» 01.09.2018року по 31.01.2020року на денній формі навчання.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. (ст. 200 СК України).

Відповідно до вимог ст. 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує:

1.стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2.стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3.наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,

батьків, дочки, сина;

3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4.інші обставини, що мають істотне значення.

Оскільки диспозитивність процесу є однією з основоположних засад цивільного судочинства, Суд не вправі виходити поза межі позовних вимог вирішуючи спір.

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина котрий навчається на денній формі навчання і проживає разом з матір`ю, в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання у Тернопільському ВПФУ № 4 м. М. Паращука .

Як встановлено судом відповідач ОСОБА_5 26.08.2010 року одружився із ОСОБА_13 , має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_4 виданим Відділом РАЦС ТМУЮ від 26.08.2010року та свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_5 виданим Відділом РАЦС ТМУЮ від 05.11.2010року .

Як вбачається із довідок Великогаївської сільської ради Тернопільського району №122, №123 від 13.05.2019року, ОСОБА_5 з 15.12.2014року не працював і не працює по даний час, в користуванні земельних ділянок не має.

Як стверджує сторона відповідача, єдиним джерелом доходу сім`ї ОСОБА_15 є заробітна плата дружини відповідача ОСОБА_13 , розмір якої як вбачається із індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України про застраховану особу ОСОБА_13 є мінімальним .

(!) Окрім цього Верховний Суд у постанові від 04.07.2019 року у справі № 490/4522/16 виклав правовий висновок, що суд не праві з власної ініціативи застосовувати положення ст. 184 СК України, і стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, якщо встановить, що в особи відсутній постійний заробіток (дохід).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням викладеного та вимог ст.182, 199 СК України, суд прийшов до переконання, що позов до задоволення не підлягає, позивачем заявлено вимоги про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача, проте докази отримання відповідачем доходу (заробітку) відсутні, також не представлено жодних доказів необхідності отримання матеріальної допомоги сином ОСОБА_6 , який хоч і продовжує навчання проте є повнолітнім та працездатним, як відсутні докази й того, що він навчається на платній формі навчання чи його стан здоров`я є незадовільним, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батька, натомість судом встановлено, що матеріальне становище ОСОБА_5 є скрутним, він не працює та має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_14 , будь-який доказів наявності у нього рухомого та нерухомого майна, грошових коштів суду не представлено та під час розгляду справи в суді не здобуто, у в`язку із чим суд приходить до переконання що відповідач ОСОБА_14 не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину ОСОБА_6 , який продовжує навчання.

З огляду на наведене, керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 223, 263, 265,352, 354 ЦПК України, ст.181, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму до закінчення навчання у Тернопільському ВПФУ № 4 м. М. Паращука - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України , до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня з дня складання повного тексту, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяВ. М. Братасюк