Ухвала

Іменем України

05 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 522/21715/17

провадження № 61-15907ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 17 липня 2019 року, постановлену у складі колегії суддів: Кравця Ю. І., Журавльова О. Г., Комлевої О. С., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Ірпінська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та померла

ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема, що вона є його двоюрідною сестрою.

Заява обгрунтована посиланням на те, що після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , відкрилася спадщина. На момент смерті, вона не мала спадкоємців попередніх черг, ближчих родичів ніж він. Через відсутність усіх необхідних документів, що підтверджують факт родинних відносин між ним та ОСОБА_2 , він не може прийняти спадщину.

Короткий зміст судових рішень попередніх інстанцій

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2018 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин - задоволено.

Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, що ОСОБА_2 є двоюрідною сестрою ОСОБА_1

Постановою Одеського апеляційного суду від 17 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2018 року скасовано. Заяву

ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа - Ірпінська міська нотаріальна контора, залишено без розгляду.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції помилково розглянув справу у порядку окремого провадження, оскільки встановлення факту родинних відносин у даній справі тягне за собою не тільки вирішення питання щодо спорідненості заявника із ОСОБА_2 , а й поширюється на правовідносини пов`язані із спадкуванням, що свідчить про наявність спору про право.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У серпні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 у якій він просив скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 17 липня 2019 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що залишаючи його заяву без розгляду апеляційний суд дійшов помилкового висновку про наявність між ним та ОСОБА_3 спору про право, оскільки встановлення факту, що ОСОБА_2 була його двоюрідною сестрою не обмежує права ОСОБА_3 на отримання спадщини.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необгрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необгрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових права або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначено у частині першій статті 315 ЦПК України.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. При цьому, для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини шостоїстатті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Аналогічне правило міститься у частині четвертій статті 315 ЦПК України.

Установивши, що із заявою про прийняття спадщини після померлої

ОСОБА_2 також звернулася ОСОБА_3 , яка подала до суду першої інстанції заперечення щодо розгляду справи у порядку окремого провадження, проте не була залучена до участі у розгляді справи, апеляційний суд, дійшов правильного висновку про залишення заяви ОСОБА_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення без розгляду, оскільки зазначені обставини свідчать про виникнення спору між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо спадкового майна, що виключає можливість розгляду справи у порядку окремого провадження.

Обмеження встановлені законодавцем, щодо розгляду справ у порядку окремого провадження, не порушують права ОСОБА_1 на доступ до суду у порядку позовного провадження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Касаційна скарга не містить обгрунтованих посилань на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а зводиться до незгоди заявника із ухваленим судовим рішенням, законність та обгрунтованість якого доводами касаційної скарги не спростована.

Ураховуючи наведене, постанова Одеського апеляційного суду від 17 липня

2019 року ухвалена з дотриманням норм процесуального права. Правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п`ятою статті

394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 17 липня 2019 року, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Ірпінська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:Г. І. Усик І. Ю. Гулейков О. В. Ступак