ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/250/19
Соснівського районного суду м. Черкаси
УХВАЛА

10 вересня 2019 р. м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі судді Новікова О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Переможець-32», КП ТМ "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради, треті особи: ТОВ "А.І. Д. А.", голова ОСББ "Перемога 32" Буханцова Любов Анатоліївна, про визнання недійсними установчих документів щодо створення ОСББ «Переможець-32» та скасування державної реєстрації, визнання Статуту незаконним та його скасування, визнання недійсними та скасування усіх протоколів і рішень ОСББ «Переможець-32» з дня державної реєстрації, в тому числі протоколу Правління від 31 жовтня 2016 року, визнання укладення договору про надання послуг енергосервісу № 1 від 22 лютого 2016 року з ТОВ "А.І.Д.А." незаконним та його скасування, стягнення з голови ОСББ Буханцової Л.А. коштів, визнання нарахування комунальних платежів неправильними та їх перерахунок, стягнення моральної шкоди -

в с т а н о в и в :

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

На вказане рішення позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року апеляційна залишена без руху, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме, для сплати судового збору в розмірі 6239 грн. 22 коп.

09 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, мотивуючи свої доводи низьким рівнем доходів, перебуванням на його утриманні неповнолітньої доньки, необхідністю проходження нею лікування.

На підтвердження своїх доводів апелянт надав довідку про розмір пенсії, виписку з банківського рахунку, довідки про стан свого здоров`я та здоров`я доньки заявника.

Розглянувши клопотання, суд дійшов таких висновків.

Однією з основних засад судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до практики ЄСПЛ інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до ч. 3 цієї статті з підстав, зазначених в частині першій цієї статті, суд у порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Підстави для відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати визначені у ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною 2 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, закон визначає вичерпні підстави зменшення розміру судового збору.

З аналізу вказаних норм закону вбачається, що доводи про скрутне матеріальне становище та відсутність можливості сплати коштів самі по собі не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки заявник має не лише навести обставини, які свідчать про його скрутне матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

Аргументуючи доводи стосовно звільнення від сплати судового збору, апелянт посилається на недостатній рівень доходів, утримання доньки та проходження лікування.

З наданих довідок з медичних закладів вбачається, що скаржник потребує періодичного амбулаторного та стаціонарного лікування, а його дочці рекомендовано «Д» нагляд окуліста.

Доказів щодо вартості понесених витрат на лікування заявником не надано.

Таким чином, твердження про те, що дочка потребує в подальшому збір коштів на оперативне втручання, а незадовільний стан здоров`я заявника потребує значних коштів на лікування, є голослівними та не підтверджені належними та достатніми доказами.

З аналізу п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судові витрати» слідує, що для вирішення питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру чи звільнення від сплати судового збору заявнику необхідно надати підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, тобто за 12 місяців, що передують зверненню з відповідною заявою.

З довідки з Пенсійного фонду України від 24.07.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за віком в розмірі 1808 грн. 98 коп.

Крім того, ОСОБА_1 надав виписку по картковому рахунку в АТ "КБ "ПриватБанк", що сформована за вересень 2019 року, відповідно до якої на балансі заявника 40 грн. на кінець періоду.

На підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 не додав достатніх, належних та допустимих доказів, зокрема, не надано доказів наявності чи відсутності у його власності рухомого чи нерухомого майна, довідки про розмір річного доходу за попередній календарний рік як того вимагає ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, з наданих доказів неможливо встановити рівень доходів скаржника за попередні 12 місяців, що передують зверненню з апеляційною скаргою. У зв`язку з цим, суд відхиляє клопотання як необґрунтоване.

Апеляційний суд звертає увагу, що передбачена статтею 8 Закону України «Про судовий збір» можливість звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком. Водночас, суд не вважає, що відмова в звільненні від сплати судового збору є обмеженням в доступі до правосуддя в розумінні висновків, викладених в рішенні ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року.

Разом з тим, апелянт не позбавлений права звернутись з заявою про зменшення, розстрочення чи відстрочення сплати судового збору.

Апеляційне провадження не може бути відкрито, оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, а саме: до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1.6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року при подачі апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Розмір судового збору за подання апеляційної скарги в даному випадку становить 6239 грн. 22 коп.

Судовий збір в розмірі 6239 грн. 22 коп. сплатити за такими реквізитами:

Рахунок: 0027. Отримувач: УК у м. Черкасах/Черкаси/22030101. Код ЄДРПОУ отримувача: 38031150. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). МФО банку: 899998. Код класифікації доходів бюджету: 22030101. У призначенні платежу вказати: «Судовий збір», пункт 1.6.

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати суду.

За правилами ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху з продовженням строку для усунення недоліків скарги.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 червня 2019 року у даній справі залишити без руху.

Продовжити апелянту строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали.

Копію ухвали направити апелянту для виконання.

Роз`яснити апелянту, що в разі невиконання цієї ухвали в зазначений строк апеляційна скарга відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Новіков