ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Херсон

Номер справи № 666/5971/15-ц

Номер провадження № 22-ц/819/180/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

Суддів: Вейтас І.В.

Приходько Л.А.

Секретар судового засідання: Зварич С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням судді Дорошинської В.Е., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення сервітуту,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення сервітуту.

Позовна заява мотивована тим, що сторони є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1. На праві власності йому належить 37/100 частин домоволодіння, а ОСОБА_3 - 63/100, відповідно. Домоволодіння розташовано на земельній ділянці площею 540,3 кв м.

У 1989 році відповідач встановив та підключив до належної йому частини житлового будинку каналізаційну трубу. При цьому ОСОБА_3 дав згоду позивачу на підключення до цієї труби та користування нею, про що свідчить заява підписана головуючим квартального комітету та розписка, в якій зазначається, що ОСОБА_4 (дружина відповідача) отримала від ОСОБА_5 (дружини позивача) кошти у розмірі 420 руб. за підключення до каналізації, тобто вважає, що ним правомірно було здійснено підключення до каналізації за згоди її власника та подальше користування нею.

03 липня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до позивача з попередженням про відключення від належної йому на праві власності каналізаційної труби, посилаючись на бажання переоформити будинок на свого сина, який не хоче, щоб сусіди були підключені до належної їм каналізації.

Пізніше відповідач відключив належний ОСОБА_5 будинок від каналізації шляхом встановлення заглушки в каналізаційному колекторі, чим перешкоджає останньому користуватися каналізаційною мережею, у зв'язку з чим позивач на підставі ст.ст. 401-404 ЦК України, просив встановити йому безоплатний сервітут на право користування каналізацією, що перебуває у приватній власності ОСОБА_3, розташованої на земельній ділянці спільного користування за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду від 12 листопада 2018 року скасувати, ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно не надав належну оцінку письмовим доказам у справі та не врахував, що згідно третього варіанту судової будівельно-технічної експертизи №18/2016 від 18.11.2016 року хоча і існує для нього технічна можливість проведення окремого трубопроводу дворової каналізації, проте така можливість пов'язана з необхідністю втілення складних технічних рішень та проведення великого комплексу робіт, а також одержання згоди на втручання та ремонтні роботи на існуючому водопроводі та каналізації, яка перебуває у власності відповідача, що на даний час є неможливим.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3, зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду від 12 листопада 2018 року, просить скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Зокрема зазначив, що відповідно до експертного висновку існує можливість підключення належного позивачеві житлового будинку до централізованої каналізаційної мережі, проте ОСОБА_2 не бажає витрачатися на прокладення власної каналізаційної труби. Відповідач вказав, що не давав згоду позивачу на підключення до належної йому каналізації. Останній самовільно, у відсутність відповідача, підключився до каналізаційної мережі, хоча згідно отриманих ним технічних умов передбачена одна точка підключення до труби.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_6 просив скаргу задовольнити та пояснив, що позивач є людиною похилого віку, який не має матеріальної можливості провести окрему каналізаційну мережу, а тому є потреба у встановленні сервітуту.

Відповідач ОСОБА_3 та його адвокат Токаленко В.М. пояснили, що з 2017 року позивач облаштував окрему каналізаційну мережу, під'єднану до централізованої каналізації, що відповідає запропонованому 1 варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи від 18.11.2016р., що підтверджується наданими суду світлинами (а.с.101,102).

Заслухавши доповідача, сторони, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 є співвласниками домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі технічних умов, виданих управлінням водо каналізаційного господарства м.Херсона, №40574 від 19.01.1989 року ОСОБА_3 від належного йому житлового будинку №4/2, за власний рахунок, була прокладена дворова каналізаційна мережа до централізованої міської мережі каналізації (а.с.106), що сторонами по справі не заперечується.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 30.11.2011 року, яке набрало законної сили, між співвласниками був проведений реальний поділ домоволодіння та визначений порядку користування земельною ділянкою, згідно якого, у тому числі, у власність ОСОБА_3 виділено каналізацію №4.

У спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишилася земельна ділянка для виходу на вул. Дніпропетровську і підходу до задньої сторони житлових будинків літ. «А» та літ. «В», площею 76,49 кв.м., прилегла до житлових будинків літ. «А» та «В», на якій розташована належна на праві власності відповідачу каналізаційна мережа ( а.с.7).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

З роз'яснень, які містяться у п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014р. вбачається, що позивач має довести, що задоволення потреб сервітуарія неможливо здійснити в інший спосіб; що відповідно до ч. 3 ст. 402 ЦК України він не досяг з відповідачем домовленості про встановлення сервітуту та про його умови. За певних обставин для вирішення спірних питань може бути призначена відповідна експертиза.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які свідчили б про технічну неможливість підключення належного позивачу будинку до централізованої каналізаційної мережі, окрім як у спосіб задоволення його потреб у водовідведенні лише через трубопровід каналізаційної мережі відповідача.

Рішення суду ухвалено відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №18/2016 від 18.11.2016 року, згідно якого існує інша технічна можливість підключення належного ОСОБА_2 житлового будинку до централізованої каналізаційної мережі, ніж чим через трубопровід дворової каналізації, прокладеної ОСОБА_3. Здійснення такого підключення потребує реалізації технічних заходів спрямованих на захист існуючих дворових мереж водопостачання та каналізації від пошкоджень, а також побудови додаткового поворотного колодязя відповідно до п. 8.8.7 ДБН В.2.5-75:2013. Опис такої можливості наведено на аркуші 7 експертизи та у схемі додатку 2 до експертизи (а.с.59, 62-63, 66).

Виходячи з вищевикладеного, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є обґрунтованим, оскільки встановлення сервітуту, за змістом ч.1 ст.401 ЦК України, допускається лише у випадку відсутності інших можливостей для задоволення потреб інших осіб, разом з тим матеріали справи свідчать, що водовідведення будинку позивача можна здійснити іншим способом, а саме згідно одного з встановлених варіантів судової будівельно-технічної експертизи.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 на законних підставах здійснив підключення до каналізаційної мережі за згоди його власника та в подальшому правомірно користувався нею, виходячи з існуючої заяви підписаної головою квартального комітету та розписки про отримання ОСОБА_4 (дружиною відповідача) коштів від ОСОБА_5 (дружини позивача) за підключення до каналізації, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки доказів на отримання позивачем технічних умов та проекту на підключення (приєднання) до каналізаційної мережі відповідача матеріали справи не містять, а самовільне приєднання, відповідно до чинного законодавства забороняється.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за положеннями статті 401 частини першої ЦК України сервітут може бути встановлений лише щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна.

Згідно частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об'єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.

З огляду на наведене спірна дворова каналізаційна мережа не є нерухомим майном, відносно якого може бути встановлений сервітут згідно ст.401 ЦК України.

За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2018 року без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 04 лютого 2019 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: І.В. Вейтас

Л.А. Приходько