_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2139/17
Провадження № 2/520/1051/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2019 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

За участю представників - адвокатів сторін ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Іллічової Н.А., третя особа на стороні відповідача ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 і ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення, вселення,

ВСТАНОВИВ,

У лютому місяці 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Іллічовою Н.А. 02.09.2016 року та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №31214458 від 02.09.2016 року. 29.03.2017 року у відповідності до положень ст..11-1 ЦПК в редакції, що діяла на той період часу, передано судді Калашніковій О.І. Ухвалою суду від 31.03.2017 року по справі відкрито провадження.

ОСОБА_3 доводить, що при укладанні і оформленні договору купівлі-продажу іпотекодержателем ОСОБА_4 і приватним нотаріусом ОМНО Іллічовою Н.А. не були дотримані вимоги ст.ст.35,38 ЗУ «Про іпотеку», що позбавило її - ОСОБА_3 повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки і таким чином набути переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотеко держателя. В судовому засіданні ОСОБА_3 і її представник вимоги підтримали.

ОСОБА_4 до суду не з'явився, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, на позов ОСОБА_3 надав заперечення (а.с.65-68 т.1) і просив відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог, стверджуючи, що позичальник ОСОБА_3 свої зобов'язання за довго ром позики не виконала, що ОСОБА_3 була направлена заява - вимога про усунення порушень від 24.06.2016 року, в якій викладено попередження, що у разі непогашення заборгованості в сумі 521946 грн. у 30-денний строк, іпотеко держатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки. Вказану заяву-вимогу ОСОБА_3 отримала, але будь-який дій щодо погашення заборгованості не вчинили і не робила заяв щодо наміру купити предмет іпотеки.

ОСОБА_6 - третя особа за первісним позовом і позивач за зустрічним позовом позов ОСОБА_3 вважає недоведеним. ОСОБА_6 в судовому засіданні разом з представником підтримали вимоги, викладені в зустрічному позові про усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1, що належить йому - ОСОБА_6 на праві власності, шляхом виселення з квартири ОСОБА_3 і ОСОБА_7 і вселення його - ОСОБА_6 в вищевказану квартиру.

На обґрунтування своїх вимог сторони посилались на договір позики від 26.02.2016 року, договір іпотеки від 26.02.2016 року, договір купівлі-продажу від 02.09.2016 року, відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідку з місця реєстрації і проживання ОСОБА_3 і ОСОБА_7 від 25.08.2016 року, заяву-вимогу ОСОБА_4 від 24.06.2016 року, направлену на адресу ОСОБА_3 приватним нотаріусом Іллічовою Н.А., письмові докази направлення і отримання ОСОБА_3 18.07.2016 року.

Ухвалою суду від 04.10.2018 року у приватного нотаріуса ОМНО Іллічової Н.А. витребувано копії документів, що були підставою для оформлення і посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 02.09.2016 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_6

Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_6 є доведеним і підлягає задоволенню.

Ст.4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод інтересів. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено і визнано сторонами, що 26.02.2016 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 уклали договір позики, за умовами якого ОСОБА_4 позичив, а ОСОБА_3 отримала в борг на строк до 26.03.2016 року грошові кошти в сумі 487800 грн., що на той час дорівнювало 18000 дол. США. Договір сторони оформили в письмовій формі і посвідчили у нотаріуса (т.1 а.с.10.12). В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики ОСОБА_3 передала в іпотеку ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_1, що належала іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2010 року. Договір іпотеки нотаріально посвідчено. ОСОБА_3 свої зобов'язання за договором позики не виконала - грошові кошти не повернула ОСОБА_4 24.06.2016 року приватний нотаріус ОМНО Іллічова Н.А. направила ОСОБА_3 заяву-вимогу про усунення порушень ОСОБА_4 В заяві зазначено стислий зміст порушених зобов'язань, викладена вимога про виконання порушеного зобов'язання у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Протягом встановленого строку ОСОБА_3 не виконала вимогу іпотекодержателя.

Доводи позивача про неотримання нею заяви - вимоги спростовуються копіями документів, що були підставою для посвідчення нотаріусом договору купівлі-продажу 02.09.2016 року :повідомленням про вручення поштового відправлення і листом-відповіддю керівника поштамту-ЦПЗ№1 про вручення ОСОБА_3 рекомендованого листа 18.07.2016 року (т.2 а.с.69-70). В судовому засіданні ОСОБА_7 пояснила, що влітку 2016 року до квартири прийшов ОСОБА_4 з колекторами і вимагав повернути борг та попереджав про продаж квартири у разі невиконання умов договору позики. Окрім того, в судовому засіданні ОСОБА_6 висловив пропозицію ОСОБА_3 продати спірну квартиру за суму, що є еквівалентною 25 000 дол. США. ОСОБА_3 послалась на відсутність у неї таких грошових коштів і відмовилась.

Відповідно до умов договору іпотеки, укладеного 26.02.2016 року між сторонами, Іпотекодержатель має право в разі невиконання іпотекодавцем зобов'язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмету іпотеки. В п.3.2 Договору іпотеки зазначено, що Іпотедержатель має право на свій розсуд обрати відповідно до розділу У Закону України «Про іпотеку» спосіб стягнення: на підставі рішення суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься у цьому договорі.

Застереження про задоволення вимог іпотеко держателя відповідно до ст.36 ЗУ «Про іпотеку» прописані в п.4 договору іпотеки. Так, згідно з положеннями п.4.1 договору звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом: продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст..38 ЗУ «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір.

02.09.2016 року ОСОБА_4 (іпотекодержатель) уклав договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_6 за ціною, визначеною у звіті про оцінку майна - 529349,48 грн.

З огляду на викладене правові підстави для визнання договору купівлі-продажу, укладеного 02.09.2016 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_6, відсутні.

Відповідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно з п.4.8 договору іпотеки від 26.02.2016 року, після прийняття іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодавець зобов'язаний звільнити предмет іпотеки, а також забезпечити звільнення предмету іпотеки особами, які користувалися ним за згодою Іпотекодавця.

16.05.2017 року ОСОБА_6 направив на адресу ОСОБА_3 вимогу про добровільне звільнення квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_3 отримала письмову вимогу 08.06.2017 року (т.1 а.с,174-175).

Згідно до положень ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом вимог ст.109 ЖК України визначено, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6 є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.259,261-263,268 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Іллічової Н.А., третя особа на стороні відповідача ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 і ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення, вселення задовольнити.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН невідомий з квартири АДРЕСА_1

Вселити ОСОБА_6 до квартири АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Дата складання повного тексту судового рішення 05.02.2019 року.

Суддя Калашнікова О. І.