П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 лютого 2019 року м. Київ

Справа № 753/23878/17

Провадження: № 22-ц/824/3444/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар Глухенька М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 6 серпня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Вовка Є.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

В грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх доньки, яка проживає з нею і знаходиться на її повному утриманні, також відповідач не проявляє інтерес до її потреб, ігнорує та ухиляється від покладених на нього обов'язків щодо утримання своєї дитини.

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 6 серпня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 зі ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 3000 грн. щомісячно з дня подачі позову і до повноліття дочки.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції в порушення цивільно-процесуального законодавства ухвалив рішення за його відсутності, не повідомивши його належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що позбавило його права надати суду докази на заперечення проти позову. Вказав, що суд не врахував тієї обставини, що шлюб між ним та позивачем не припинений. Крім того, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд не врахував стан його здоров'я та матеріального становища, оскільки його заробітна плата складає 3800 грн., визначений судом розмір аліментів перевищує Ѕ його доходу.

16 січня 2019 року Київським апеляційним судом відкрито провадження у даній справі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначила, що відповідачем суду не було надано жодних доказів на підтвердження поважності причин його відсутності на судовому розгляді справи, та тієї ообставини, що його стан здоров'я є незадовільним. Вважає, що довідка про розмір заробітної плати відповідача видана за наслідком здійснення роботодавцем ОСОБА_1 мінімізації податкового навантаження, а тому не відповідає дійсності. Крім того, відповідач не надав доказів на підтвердження того, що він обмежений в можливостях влаштуватись на роботу з більшим заробітком. Наголосила, що право обирати спосіб стягнення аліментів належить саме їй відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, а тому рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у ній.

ОСОБА_2 заперечувала проти апеляційної скарги, посилаючись на доводи, зазначені у поданому відзиві на скаргу.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони з 26 квітня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась дочка ОСОБА_3.

Із пояснень сторін встановлено, що на даний час позивач та відповідач проживають окремо один від одного, а спільна дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що позивач та відповідач є батьками дитини ОСОБА_3 та позивач потребує матеріальної допомоги на утримання доньки.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Установивши, що малолітня дитина проживає разом із матір'ю і перебуває на її утримані, а батьки в добровільному порядку не домовились про участь в утриманні доньки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення аліментів та обґрунтовано стягнув їх, починаючи від дня пред'явлення позову.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК Сімейного Кодексу України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, отже саме позивачеві надано право обирати форму, в якій будуть стягуватися аліменти.

Як убачається зі змісту позовної заяви та матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача на свою користь аліментів у твердій грошовій суміна утримання доньки, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 щодо стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що на теперішній час його заробітна плата складає близько 3800 грн., з урахуванням того, що роботодавець забезпечує його безкоштовним житлом (гуртожитком).

Позивач не працює, оскільки доглядає за малолітньою дитиною, отримує державну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн., щомісячно.

Указані вище обставини дають колегії суддів підстави для зміни оскаржуваного рішення в частині визначення розміру аліментів на утримання дитини до 2000 грн.

З урахуванням віку дитини, розміру доходів, отримуваних кожним із батьків, визначений судом розмір є достатнім для гармонійного розвитку дитини на теперішній час.

Одночасно колегія суддів вважає доводи відповідача щодо неспроможності сплачувати аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі не прийнятними, оскільки забезпечення належного рівня життя своєї дитини є обов'язком батька.

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи у відсутності відповідача також не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи. Як убачається із матеріалів справи про судові засідання, призначені судом 11 червня та 06 серпня 2018 року, відповідач ОСОБА_1 був повідомлений завчасно, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень 5 червня та 13 липня 2018 року відповідно (а.с.25,30).

З огляду на вищевикладене, заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 серпня 2018 року підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів, а в решті залишається без змін відповідно до вимог ст.375 ЦПК України.

При цьому, колегія суддів роз'яснює сторонам у справі, що відповідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 6 серпня 2018 року змінити в частині визначення розміру аліментів.

Зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню зі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_2, номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, на утримання дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 3000 (трьох тисяч) грн. до 2000 (двох тисяч) грн., щомісячно, починаючи з 21.12.2017 року до повноліття дитини. Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 07 лютого 2019 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль