Провадження 2/127/2702/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Кобріної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

15.07.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Заяву мотивувала тим, що вони з відповідачем є батьками сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням суду від 23.08.2012 року шлюб сторін розірвано.

На підставі рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 21.03.2012 року у справі № 230/1024/2012 з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі - 500 грн. щомісячно, починаючи з 20.02.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач 21.11.2014 року повторно вийшла заміж, змінила прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » та ІНФОРМАЦІЯ_3 народила другу дитину.

Син ОСОБА_5 проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Підростаючи, дитина потребує додаткових матеріальних витрат на утримання та виховання. Аліменти, які сплачує відповідач на утримання сина ОСОБА_6 , є значно меншими, ніж передбачено законодавством.

Позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів, присуджений рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 21.03.2012 року у справі № 230/1024/2012 і стягувати з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Суду пояснила, що в даний час на утриманні ОСОБА_1 знаходиться двоє малолітніх дітей. Аліментів в сумі 500 грн., що сплачує відповідач на утримання сина ОСОБА_6 на підставі рішення суду від 2012 року, не достатньо для забезпечення розумних потреб дитини. Із доводами відповідача, що викладені ним у відзиві, не погодилась. Вважає, що батько дитини може сплачувати аліменти в частці, оскільки працевлаштований офіційно та отримує пенсію як інвалід 3 групи.

Позивача ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, надав письмовий відзив на позов. Пояснив, що згоден сплачувати на утримання сина ОСОБА_6 1000 грн. щомісяця. Просив врахувати, що він цікавиться життям сина, відводить у школу, постійно допомагає дитині, давав кошти на відпочинок, купував речі, продукти, про що є відповідні чеки. Інших аліментних зобов`язань він не має. Вважає, що збільшення розміру аліментів і визначення їх у частці від доходу буде для нього надмірним матеріальним тягарем.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 7).

Шлюб між сторонами був розірваний на підставі рішення суду від 23.08.2012 року (а.с. 8).

21.11.2014 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_10 і після реєстрації шлюбу її прізвище « ОСОБА_1 » (а.с. 9).

Син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні (а.с. 5, 13, 14). Також ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає з ними.

Відповідач на підставі рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 21.03.2012 року у справі № 230/1024/2012 сплачує на користь позивача на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі - 500 грн. щомісячно, починаючи з 20.02.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11).

Внаслідок зростання цін на товари та послуги, змінився в бік погіршення майновий стан позивача та сина ОСОБА_6 , тому аліментів, що сплачує відповідач на підставі рішення суду, не вистачає для забезпечення потреб дитини.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, надав письмовий відзив, який приєднаний до матеріалів справи (а.с. 29-31). Відповідач з 01.08.2019 року працює на посаді кур`єра ТОВ «АКВАРІ-БУД» і його щомісячна зарплата становить 4 200 грн. (а.с. 32).

Відповідач є інвалідом 3 групи, знаходиться на обліку в управлінні ПФУ, у зв`язку з чим отримує пенсію в сумі 1 497,00 грн. щомісячно (а.с. 33).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач приймає участь у вихованні і утриманні сина ОСОБА_6 . Сторони визнали в судовому засіданні, що заборгованості по сплаті аліментів немає.

Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2475-VІІІ від 03.07.2018 року визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, що визначений рішенням суду, не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись.

Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положенням ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Верховним Судом України висловлено таку правову позицію у справі № 6-143цс13: "З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)".

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 01.01.2019 року - 2 027 грн., з 01.07.2019 року - 2 118 грн., з 01.12.2019 року - 2 218 грн.

Тому, при визначенні нового розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Суд приймає до уваги реальні можливості відповідача і потреби його неповнолітнього сина, що обов`язок утримувати неповнолітню дитину є обов`язком обох її батьків. Відповідач не довів, що він не може сплачувати аліменти в частці, розмір якої на одну дитину -1/4 від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд вважає безпідставними заперечення відповідача щодо визначення аліментів в частці від його доходу. На час розгляду справи ОСОБА_2 працює, має постійний дохід, а його твердження, що він не зможе сплачувати аліменти в разі його звільнення з роботи, є припущенням.

За таких обставин суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, присуджений на підставі рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 21.03.2012 року у справі № 230/1024/2012 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 21.03.2012 року у справі № 230/1024/2012 слід повернути до суду виконаним станом на день набрання даним рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 768,40 грн. судового збору, оскільки при подачі даного позову позивач була звільнена від оплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, присуджений на підставі рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 21.03.2012 року у справі № 230/1024/2012.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , працюючого кур`єром в ТОВ «АКВАРІ-БУД» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 21.03.2012 року у справі № 230/1024/2012 повернути до суду виконаним станом на день набрання даним рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Повне судове рішення складене 16.09.2019 року.

Суддя: