Постанова

Іменем України

05 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 697/1307/17-ц

провадження № 61-24967 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В.,

Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

представник позивача - Сокуренко Євген Сергійович

відповідач - ОСОБА_1 ;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Черкаської області від 26 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Храпка В. Д.,

Новікова О. М., Пономаренка В. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 13 жовтня 2011 року між

ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору позичальник отримала кредит у розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 20,40 % річних на суму залишку заборгованості та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті: www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконала, унаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом, яка станом на 30 квітня 2017 року становила 13 446 грн 22 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі

160 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом

у розмірі 8 934 грн 32 коп., заборгованість по пені та комісії у розмірі

3 235 грн 41 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 616 грн 49 коп.

Посилаючись на викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути

з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором

у розмірі 13 446 грн 22 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17 серпня 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 13 446 грн 22 коп., яка складається з наступного: 160 грн - заборгованість за кредитом; 8 934 грн 32 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 235 грн 41 коп. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина),

616 грн - штраф (процентна складова).

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, на вимоги банку не реагувала, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої визначено згідно з умовами договору та вимогами закону. При цьому суд зазначив, що відповідачка своєю заявою позичальника погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, які складають кредитний договір, та його умовами.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 26 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17 серпня 2017 року скасовано.

У задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що позивачем пропущено встановлений статтею 257 ЦК України трирічний строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права, про застосування якого заявлено відповідачем, оскільки останній платіж на погашення заборгованості позичальником було здійснено 09 жовтня 2013 року, а з позовом до суду банк звернувся лише у 06 червня 2017 року. При цьому суд послався на відповідні правові позиції Верховного Суду України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2017 року касаційне провадження

у зазначеній справі відкрито та витребувано її з суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України

у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судова справа передана судді-доповідачу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» мотивована тим, що відмовляючи

у задоволенні позову через пропуск строку позовної давності суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (статті 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. При цьому банк посилався на відповідну правову Верховного Суду України, висловлену у постанові № 6-14цс14 від 02 грудня 2015 року.

Заперечення на касаційну скаргу не надходило

Фактичні обставини справи

13 жовтня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір, за умовами якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконувала, на вимоги банку не реагувала, унаслідок чого станом на 30 квітня 2017 року виникла заборгованість.

У червні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У суді першої інстанції під час судового засідання, ОСОБА_1 заявила клопотання про застосування строку позовної давності.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач порушив умови кредитного договору та допустив кредитну заборгованість. Проте, пред`являючи позов, позивач пропустив строк позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі,

є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Встановивши, що у жовтні 2011 року відповідач отримала кредит (кінцевий термін повернення якого відповідає строку дії картки) у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, оскільки ОСОБА_1 неналежно виконувала свої зобов`язання по вказаному кредитному договору, останній платіж було внесено 09 жовтня 2013 року, а з позовом до суду банк звернувся лише у червні 2017 року, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, дійшов правильного висновку про пропуск позивачем позовної давності, про застосування якої заявлено відповідача у справі.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, що викладений у постанові від 30 вересня 2015 року № 6-154цс15.

Посилання у касаційній скарзі на правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 19 березня 2014 року №6-14цс14, про те, що перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору, безпідставні, оскільки стосуються інших фактичних обставин і інших правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу та залишити рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 26 жовтня

2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Д. Д. Луспеник