Справа № 727/53/19
Провадження № 2/727/464/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2019 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі

головуючого судді Волошина С.О.

секретар судових засідань Кушнірюк Ю.Г.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці справу за позовом ОСОБА_2 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1), представник позивача адвокат ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2) про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом в інтересах ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів.

В позовній заяві вказує, що ОСОБА_2 з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано рішенням 22.06.2010 року. Під час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_5 року народилася донька ОСОБА_5.

09 липня 2012 року Першотравневим районним судом м.Чернівці прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 500 грн. починаючи з 21.03.2012 року, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір стягуваних аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку діти потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та оздоровлення. З часу присуджених аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. А саме мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 1013 грн. на місяць.

Враховуючи постійне підвищення цін на дитячий одяг, продукти харчування, медикаменти, аліментів які сплачує відповідач за рішенням суду недостатньо для належного утримання та розвитку дитини.

У відповіді на запит адвоката про дохід відповідача, начальник Шепетівського управління ГУ ДФС у Хмельницькій області повідомив про неможливість надання інформації про доходи, оскільки вказана інформація охороняється законом.

Крім цього, в позові вказує, що відповідачу належить автомобіль Фіат Добло 2005 року випуску, що підтверджується відповіддю з Регіонального сервісного центру в Хмельницькій області. А також, вказує, що відповідач жодної участі в житті дитини не приймає, не цікавиться її життям, вихованням та розвитком, що підтверджується довідкою з ДНЗ №46.

Також зазначає, що 21.02.2014 року між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_6 був укладений шлюб. Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Як вбачається із виписки з історії хвороби Обласної дитячої клінічної лікарні №1715 та медичного висновку №140/170 ОСОБА_7 є дитиною-інвалідом із захворюванням - нейросенсорна приглухуватість та потребує домашнього догляду із чим чоловік позивача на даний час перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, без збереження заробітної плати.

Позивач працює в ПАТ «Перший Український міжнародний банк» на посаді провідного фахівця сектору бізнесу фізичних осіб, середньомісячний заробіток якої становить орієнтовано 9000грн. Однак, вказану заробітну плату позивач витрачає на утримання своїх двох неповнолітніх дітей, одна з яких є інвалідом з дитинства і систематичне лікування якої потребує значних матеріальних затрат.

З наведеного вбачається, що матеріальний стан позивача погіршився, а тому коштів в сумі 500грн. недостатньо для забезпечення дитини нормальним рівнем життям.

Крім цього, вказує, що до витрат пов'язаних з розглядом справи належать витрати на правничу допомогу, тобто витрати, пов'язані з оплатою правничої допомоги адвоката.

Згідно п.4.1 Договору про надання юридичної (правничої) допомоги №187/18 від 31.10.2018 року, укладеного між АО «Поляк і партнери» та ОСОБА_2 вартість послуг, що надаються адвокатським об'єднанням становить 40% розміру місячної мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня поточного року, за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу, якщо інший порядок розрахунків не зазначений в дорученні (угоді). Остаточна вартість за надані послуги в кожному конкретному випадку визначається по факту виконання роботи та вказується з звіті про вартість наданих послуг, який підписується керуючим партнером та направляється або вручається клієнту в порядку, передбаченому п.4.5 Договору. Місячна мінімальна заробітна плата в 2018 році становить 3 723 грн., а відповідно година роботи адвоката становить 1489,20грн.

Враховуючи складність справи, орієнтований розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку з розглядом справи становить 18 064 грн.

Просила збільшити розмір аліментів які стягуються і стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, з 500 грн. до 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Крім цього у відповідності до ст.ст.133, 141 ЦПК України просила стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.01.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у даній справі з викликом сторін і відповідачу наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_4 22.01.2019 року спрямував на адресу суду заперечення на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів визнає частково, а саме вказав, що повністю визнає свій обов'язок утримувати свою дитину, але в силу обставин неспроможний виконати його у розмірі, що вказує позивачка у позовній заяві. Щодо того, що він не приймає участі у житті дитини, це ініціатива позивачки. Життям своєї дитини цікавиться, періодично телефонує та розмовляє з нею. Вказує, що під час перебування у шлюбі ними була придбана квартира та нажите спільне майно, після розірвання шлюбу все спільно нажите майно залишилося в позивачки на користь дитини в усній домовленості. 30 червня 2011 році він вступив в шлюб з ОСОБА_9, від даного шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, однак сімейне життя не склалось. Шлюб було розірвано 27.02.2014 Ланковецьким районним судом Тернопільської обл. Про виховання та утримання дитини - усна домовленість в розмірі 1000грн. в місяць.

13 серпня 2016 року у Шепетівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану було укладено шлюб між ним та (ОСОБА_11, яка має на утриманні двох дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8 народження та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_11 народження, яка має інвалідність від народження із виписки медичної довідки Хмельницької обласної дитячої лікарні, діагноз: «вроджена аномалія розвитку зорового аналізатора. Колобома райдужки сітківки, ДЗН ОS. Розбіжна косоокість».

На сьогоднішній день він не має особистого житла, вони з дружиною та двома малолітніми дітьми його винаймають, також не має офіційної роботи та стабільного заробітку. Офіційно працює лише дружина в Шепетівському районі Хмельницької обл. в Червоноцвітській ЗОШ І-ІІ ступенів на посаді вчителя. А також, намагається вчасно сплачувати аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6.

В запереченнях вказує, що погоджується сплачувати на утримання доньки ОСОБА_5 загальний розмір аліментів 1013 грн. на місяць.

Не визнає в повному обсязі, позовні вимоги щодо судових витрат.

Вказує, що позивач ОСОБА_2, змінюючи розмір аліментів, керуючись тяжким матеріальним становищем, не звернулася до державного адвоката, вартість якого значно менша, а має матеріальну можливість сплатити витрати на адвокатське об'єднання Поляк і Партнери у розмірі 18064грн. у довідці розрахунку якої є невідповідність. Сплатити такі витрати не має можливості. Для правдивості своїх слів має свідка ОСОБА_11. Просив стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1013грн., тобто 50% від прожиткового мінімуму дитини від 6 до 18 років. Судові витрати повністю покласти на позивача.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, представником позивача ОСОБА_13 спрямовано до початку розгляду справи по суті, клопотання де представник позивача вказала, що з відзивом на позовну заяву ознайомлені повністю, додаткових пояснень не мають наміру подавати. Просять розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Окрім цього просили долучити до матеріалів справи оригінал додаткової угоди №1, звіт про надані послуги у зв'язку із розглядом справи, квитанції про оплату послуг в сумі 5000грн.

Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи по суті, спрямував на адресу суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність у зв'язку з віддаленим місцем проживання та не можливості проведення відеоконференції. Подані заперечення на позов підтримує повністю, не заперечує щодо стягнення з нього на утримання доньки аліменти в розмірі 1013грн., судові витрати просить повністю покласти на позивача, оскільки не вважає цю справу складною, довідка про розрахунок має невідповідність, представником позивача не надано підтвердження про оподаткування сплаченої суми та сплачувати такі витрати не має можливості.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши та оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, враховуючи відзив відповідача в якому він позов визнав частково, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 22.06.2010 року рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці.

Під час шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 (а.с.6).

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 09 липня 2012 року, з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з 21 березня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини.

Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд, при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, а попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», 50% від прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років до 18 років становить з 1 січня 2019 року - 1013,50 грн., з 1 липня - 1059 грн., з 1 грудня - 1109 грн., а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі, аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

Так, як вказано в позовній заяві та підтверджено доказами доданими до позовної заяви, витрати на утримання дітей зросли. Значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття, у випадку захворювання на ліки. Розмір аліментів, який сплачує відповідач недостатній для належного утримання дитини.

Судом встановлено, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів позивач створила іншу сім?ю та має на утриманні ще одну доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка як вбачається із виписки з історії хвороби Обласної дитячої клінічної лікарні №1715 та медичного висновку №140/170 є дитиною-інвалідом із захворюванням - нейросенсорна приглухуватість та потребує домашнього догляду (а.с.13-16).

Згідно витягу із наказу по обласній клінічній лікарні від 21.08.2018 року батьку дитини ОСОБА_6, лікарю-нефрологу надано відпустку за свій рахунок по догляду за хворою дитиною терміном по 20.08.2019 рік (а.с.17).

Позивач ОСОБА_2 працює в ПАТ «Перший Український міжнародний банк» на посаді провідного фахівця сектору бізнесу фізичних осіб, середньомісячний заробіток якої становить орієнтовано 9000грн., однак, вказану заробітну плату позивач витрачає на утримання своїх двох неповнолітніх дітей, одна з яких є інвалідом з дитинства і систематичне лікування якої потребує значних матеріальних затрат.

Таким чином, сімейний стан позивача значно змінився та матеріальний стан погіршився, а тому аліменти в сумі 500 грн., які вона отримує є на утримання старшої доньки є недостатніми для забезпечення дитини нормальним рівнем життя.

Крім цього, судом встановлено, що платник аліментів відповідач ОСОБА_4 має на утриманні від другого шлюбу сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.36).

Також, 13.08.2016 року ним створено нову сім'ю з ОСОБА_11, яка має на утриманні двоє дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_11 народження, яка має інвалідність від народження із виписки медичної довідки Хмельницької обласної дитячої лікарні, діагноз: «вроджена аномалія розвитку зорового аналізатора. Колобома райдужки сітківки, ДЗН ОS. Розбіжна косоокість» (а.с.39-45).

На даний час мінімальний розмір аліментів у зв'язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Суд також враховує, що платник аліментів ОСОБА_4 є фізично здоровою, працездатною особою, а отже в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини та не перекладати тягар утримання дитини тільки на матір дитини ОСОБА_2

Доводи ОСОБА_4 про те, що він не має постійної роботи та регулярного заробітку не є підставою для звільнення його від обов'язку сплати аліментів в належному розмірі. Він не надав доказів про те, що він за станом здоров?я не може працювати та утримувати свою неповнолітню дитину.

Крім цього, за ОСОБА_4 зареєстровано транспортний засіб Фіат Добло, 2005 року випуску, дата державної реєстрації за особою 01.03.2017 року (а.с.9). Право власності на нерухоме майно за відповідачем не зареєстровано (а.с.46).

У сукупності наведеного, із врахуванням позиції сторін, судом визнається необхідним та достатнім збільшення аліментів, що присуджені з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, в розмірі 1100 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Такий розмір аліментів не значно перевищує половину прожиткового мінімуму, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», який для дітей віком від 6 до 18 років встановлений: з 1 січня 2019 року - 1013,50 грн.

З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини.

Визначений судом розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам та потребам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір та спосіб стягнення, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково. Необхідно збільшити розмір визначених аліментів, рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 09.07.2012 року, які стягуються на користь позивача з відповідача на утримання їх доньки, і надалі стягувати аліменти у розмірі 1100 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідною до вимог закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною 2 ст.15 ЦПК України визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст.26 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У пункті 4 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід'ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб'єктами права; вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п'ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009). Звернення до суду для захисту конституційного права кожного на правову допомогу безпосередньо на підставі частини третьої статті 8 Конституції України гарантується.

Статтею 19 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та адвокатським об'єднанням «Поляк і Партнери» укладено договір про надання юридичної (правничої) допомоги №187 від 31.10.2018 року на представництво інтересів позивача у вказаній цивільній справі.

Адвокат ОСОБА_3 здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №348, виданого Чернівецькою обласною КДКА від 25.04.2008 року (а.с.22).

Адвокат ОСОБА_13 здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №000122, виданого Чернівецькою обласною КДКА від 24.03.2017 року (а.с.51).

Як вбачається з матеріалів справи, адвокати ОСОБА_3, ОСОБА_13 представляли інтереси позивача ОСОБА_2 на підставі ордерів (а.с.21, 50).

Додатковою угодою №1 від 31.01.2019 року до Договору про надання юридичної (правничої) допомоги №187 від 31.10.2018 року, у зв'язку із складністю справи та фінансовим положенням ОСОБА_2 винагорода за послуги, що надаються АО, визначається за згодою АО та Клієнта в межах 570 грн. за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу (а.с.59).

Звітом (актом) про надані послуги у зв'язку із розглядом справи від 31.01.2019 року згідно договору про надання правової допомоги передбачено обсяг виконаних робіт: консультація та опитування клієнта в офісі - 1 година; визначення правової позиції - 0,30хв.; підготовка адвокатського запиту до Головного управління ДФС у Хмельницькій області - 0,40хв.; підготовка адвокатського запиту до Головного сервісного центру МВС України у Хмельницькій області - 0,40хв.; підготовка позовної заяви - 3 години; виготовлення та завірення додатків до позовної заяви - 1 година; участь у підготовчому засіданні - 1 година; підготовка та участь у судовому засіданні - 1 година. Загальна вартість виконаних робіт 5016 грн. Замовник претензій щодо виконання умов Договору про надання професійної правничої допомоги до Виконавця немає (а.с.60).

Згідно з наданими до суду оригіналами квитанції позивач ОСОБА_2 на виконання договору про надання правової допомоги сплатила АО «Поляк і Партнери» - 5000 грн. (а.с.61-62).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у вигляді правової допомоги, суд виходить з того, що позивач просила стягнути аліменти в розмірі 2000 грн. та понесла витрати на правову допомогу в розмірі 5000грн., що підтверджується оригіналами квитанцій. Оскільки судом, задоволено позов частково, а саме на суму 1100грн., то витрати на правову допомогу пропорційно задоволеній сумі аліментів становлять суму в розмірі 2750,00грн. (2000грн.:100% =1100:Х%; Х=55,00%; 5000грн. х 55,00% = 2750грн.).

Отже, з урахуванням зазначених вище вимог процесуального закону, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеній сумі позову в розмірі 2750,00грн.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривні 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.141, 150, 157, 180, 181, 182, 184, 191, 192 СК України, ст.ст. ст.ст.3, 4, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 274, 275, 279, 352, 354, ЦПК України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу ХІІ. Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 09.07.2012 року, і надалі стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 (одну тисячу сто) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідною до вимог закону.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 2750 (дві тисячі сімсот п'ятдесят) гривень 00 коп.

Виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з 21.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття - відкликати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Чернівців або безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ : С.О. Волошин