Справа № 316/1306/18
Провадження № 2/316/89/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2019 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області,

у складі: головуючого судді Бульба О.М.

секретар судового засідання Черкашина О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар Запорізької області цивільну справу №316/1306/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Підприємства комунальної власності» Енергодарської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої залиттям квартири,-

ВСТАНОВИВ:

27.07.2018 р. ОСОБА_1 (діла позивач) звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до Комунального підприємства «Підприємства комунальної власності» Енергодарської міської ради (далі відповідач), в якому зазначає, що є власником квартири АДРЕСА_1, балансоутримувачем та виконавцем комунальних послуг з утримання будинку №3 по вул.Молодіжній є Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради (далі - КП «ПКВ» ЕМР).

Відповідно до п.1 укладеного Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 09.04.2012 р., КП «ПКВ» ЕМР забезпечує надання послуг з утримання житлового будинку, а відповідно до п.13 Договору, зобовязане забезпечити своєчасне надання послуг належної якості згідно із законодавством; утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг в установлені законодавством строки; розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживача і проводити відповідний перерахунок розміру плати в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, зниження кількісних і якісних показників; своєчасно проводити за рахунок власних коштів роботи з усунення повязаних з наданням послуг неполадок, що виникли з його вини; відшкодовувати споживачеві збитки, завдані його майну та (або) приміщенню, шкоду, заподіяну життю чи здоровю споживача внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання квартир.

Як зазначає позивач, 13.05.2018 року квартиру, в якій він мешкає, було затоплено. В наслідок затоплення квартири вийшов з ладу Wi-Fi маршрутизатор D-LinkDIR-300/NRU/B7 (вартістю 164 грн. на 14.12.2012р.), зіпсувалося коврове покриття на підлозі та посипалася штукатурка на стелі.

Відразу після затоплення була подана заявка на виклик аварійної служби КП «ПКВ» ЕМР (заявка №465 ОВР). Майстер аварійної служби ПКВ після обстеження повідомив, що ливнева каналізація в нормальному стані, а причина затоплення поганий стан покрівлі. Акт затоплення та дефектний акт, зі слів майстра аварійної служби КП «ПКВ» ЕМР, буде складено наступного дня у понеділок комісією, яка вийде за адресою. Була прийнята заявка №777.

Наступного дня, а саме 14.05.2018 року зателефонував сантехник КП «ПКВ» і повідомив, що він обстежив покрівлю ливньовка та з його слів чиста в ідеальному стані, а причиною затоплення є незадовільний стан покрівлі і що потрібен капітальний ремонт даху. Через незявлення представників КП «ПКВ» ЕМР для складання акту причин затоплення 14.05.2018р. мною була подана повторна заявка №803.

Оскільки, для складання акту про причини затоплення, представники КП «ПКВ» ЕМР другий день поспіль так і не зявилися, 15.05.2018 р. ним подана чергова заявка за №806. Та тільки 06.06.2018 р. йому було надано Акт про затоплення квартири за №2261 від 13.05.2018 р. та Акт №106 від 04.06.2018 року про наслідки залиття його квартири (при цьому в Акті представники КП «ПКВ» відмовились фіксувати вихід з ладу WI-FIроутеру та зіпсування коврового покриття та я був вимушений власноруч дописати це в Акті). Також, оскільки представники КП «ПКВ» ЕМР 04.06.2018 р., при складанні Акту про залиття його квартири, відмовились від підписання Акту-претензії про неналежне надання послуг, ним був направлений до КП «ПКВ» ЕМР Акт-претензія для перерахунку розміру плати за неналежно надані послуги.

За вих.№11-09/27 від 12.06.2018 року з КП «ПКВ» ЕМР за підписом в.о. генерального директора підприємства він отримав відповідь на свій Акт-претензію від 04.06.2018 року, якою відмовлено у задоволенні вимог, оскільки, на думку представників КП «ПКВ» ЕМР, він начебто не відповідає формі встановленій ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». При цьому у відповіді йдеться посилання на статтю 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-15, який втратив чинність ще 09.11.2017 року.

30.06.2018 р. відбулося повторне затоплення його квартири. В Акті №2274 від 30.06.2018 р. про причини затоплення вже було зазначено, що причиною затоплення є засмічення ливньовки, хоча і перше затоплення 13.05.2018 р. було з тієї ж причини.

02.07.2018 р. ним, у відповідності до ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», було направлено заяву до КП «ПКВ» ЕМР (вх.№642/11-09) щодо виклику за його адресою представника КП «ПКВ» ЕМР для перевірки якості наданих послуг. У заявці, зокрема, було зазначено про зобовязання прибуття на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача, що визначено ч.5 ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Однак, ні 3, ні 4 липня представники КП «ПКВ» ЕМР на його адресу так і не зявилися, у звязку з чим, відповідно до вимог ч.6 ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 04.07.2018 р. Акт-претензія був складений ним самостійно та підписаний ним, як споживачем, а також двома споживачами відповідної послуги. 05.07.2018 р. за вх.№651/11-99 Акт-претензія від 04.07.2018 р. був отриманий КП «ПКВ» ЕМР.

Листом від 10.07.2018 р. за вих.№11-09/126, в порушення встановлених п.5 ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» строків, йому було відмовлено у направлені представника для перевірки якості наданих послуг, оскільки на думку представників КП «ПКВ» ЕМР «… за вказаною адресою працівниками житлово-експлуатаційних дільниць послуги надавались своєчасно і в повному обсязі, згідно до технологічних карт». Проте якщо б комунальні послуги надавались своєчасно, відповідно до вимог «Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій», зареєстрованими в Мінюсті 25.08.2005р. №927/11207, умов Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території та Переліку видів робіт та їх періодичність у складі тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, затверджених Додатком №2 до рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради №12 від 20.01.2017р. - не було б двох затоплень його квартири.

Згідно дефектного акту від 16.07.2018 р., після обстеження квартири АДРЕСА_2 щодо нанесеної шкоди квартирі, потрібно виконати фарбування стелі площею 24 м2 , замінити шпалери площею 48 м2 та підклеїти лінолеум площею 2 м2 .

Згідно з локальним кошторисом від 18.07.2018 р. вартість проведення ремонту зала квартири АДРЕСА_3 становить 14546,51 грн. Отже, розмір завданої відповідачем майнової шкоди, позивач оцінює в сумі 14546,51 грн.

Крім того, позивач вважає, що неправомірними діями відповідача йому завдано і моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, яку він оцінює в сумі 5000,00 грн..

Просить суд: стягнути з комунального підприємства «Підприємства комунальної власності» Енергодарської міської ради на його користь розмір майнової шкоди завданої залиттям квартири в сумі 14546 (чотирнадцять тисяч пятсот сорок шість) гривень 51 копійок та розмір моральної шкоди в сумі 5000 (пяти тисяч) гривень.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 30.07.2018 р. провадження по справі було відкрито та по справі призначено підготовче судове засідання (а.с.33)

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 11.09.2018 р. підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.49).

В судове засідання позивач не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, допустити до участі у справі у якості представника адвоката ОСОБА_2 на підставі договору (а.с.60). Крім того, позивачем надано письмові пояснення на обґрунтування позовних вимог, які фактично співпадають із змістом позову, а також у даних поясненнях, позивачем уточнено дату укладання Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території з КП «ПКВ» ЕМР та зазначено, що Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території з КП «ПКВ» ЕМР було укладено 07.05.2014 р., а у позовній заяві ним помилково зазначено на Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території з КП «ПКВ» ЕМР від 09.04.2012 р. (а.с.63-64).

В судове засідання представник позивача: адвокат ОСОБА_2, який діє на підставі письмового договору (а.с.62) та ордеру (а.с.61) не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі (а.с.67).

В судове засідання представник відповідача КП «ПКВ» ЕМР, повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.59) повторно не зявився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав. Відповідачем не було подано до суду відзив на позовну заяву або заперечення, однак в підготовчому судовому засіданні 11.09.2018 р. представником відповідача було заявлено зустрічний позов, у прийнятті якого, ухвалою суду від 11.09.2018 р. було відмовлено (а.с.49).

Враховуючи наявність клопотань сторони позивача про розгляд справи у відсутності, відсутність клопотань сторони відповідача про відкладення слухання справи, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, та не оспорюється стороною відповідача, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4, балансоутримувачем та виконавцем комунальних послуг з утримання будинку №3 по вулиці Молодіжній в місті Енергодарі Запорізької області є Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради.

Між позивачем та відповідачем по справі було укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 09.04.2012 р. (а.с.6-8) та Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 07.05.2014 р. (а.с.65-66).

Згідно п.1.1 Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 07.05.2014 р., предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення, з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі Послуги) у житловому будинку (гуртожитку) в АДРЕСА_5, споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором (а.с.65).

Вулиця «Комсомолька» була перейменована у вулицю «Молодіжна», розпорядженням №56-р від 18.02.2016 р. Енергодарського міського голови.

13.05.2018 року відбулось затоплення квартири позивача за адресою: АДРЕСА_6, що підтверджується Актом №2261 від 13.05.2018 р. (а.с.10) та Актом №106 від 04.06.2018 р. про наслідки залиття квартири (а.с.13) та складено комісією Дефектний акт від 05.06.2018 р. про нанесену шкоду (а.с.13).

Крім того, позивачем було направлено заяву на адресу КП «ПКВ» вх.№519/11-09 від 17.05.2018 р. по факту затоплення його квартири (а.с.9) та згідно відповіді від КП «ПКВ» ЕМР вих..№11-09/582 від 29.05.2018 р. на зазначену заяву, направлену на адресу позивача по справі, підтверджено необхідність виконання поточного ремонту покрівлі з метою усунення протікання до квартири. Необхідність проведення ремонту покрівлі підтверджується також Актом обстеження №82 від 14.05.2018 р. відповідно до якого, проведено обстеження покрівельного покриття жилого дома №3 по вул.Молодіжна та встановлено необхідність виконання поточного ремонту покрівлі, у тому числі квартири №89 в якій проживає позивач (а.с.12).

Також, 30.06.2018 р. було також зафіксовано Актом №2274 затоплення квартири позивача з причин забиття левневки чужорідним тілом (а.с.17).

10.07.2018 р. було складено Акт №117 про наслідки затоплення квартири АДРЕСА_7, причиною якої стала засмічення зливової труби (а.с.21).

А також було складено дефектний акт от 16.07.2018 р. на підставі акту огляду від 10.07.2018 р. про нанесену шкоду квартирі АДРЕСА_8 та вид і розмір необхідних для виконання робіт з метою усунення наслідків, а саме: 1. Фарбування (розчищення, ґрунтування, шпатлювання, водоемульсійна забарвлення) стелі в залі площею 24 м.кв.; 2. Заміна шпалер в залі на стінах (розчищення, ґрунтування, шпатлювання, поклейка шпалер) площею 48 м.кв.; 3. Поклейка леноліума в залі площею 2 м.кв. (а.с.22).

Необхідність проведення прочищення ливневої труби та заміна прокладок на зєднанні пластикових труб підтверджується і абзацом 3 листа про надання інформації вих..№11-09/166 від 25.07.2018 р. з КП «ПКВ» ЕМР на імя позивача по справі (а.с.43). Та відповідно до Акту від 25.07.2018 р. зливові стоки було прочищено, прокладки змінено за адресою вул.Молодіжна, 3-2п. (а.с.44).

Відповідно до частин 1 та 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі майну громадянина або заподіяну майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди.

Отже, з вище досліджених доказів, судом встановлено, що відбулось затоплення квартири не з вини позивача, а з вини відповідача по справі КП «ПКВ» ЕМР та за відсутності форс-мажорних обставин визначених у п.12 Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 07.05.2014 р. (а.с.66зворот). Доказів відсутності вини в завданні шкоди майну позивача, стороною відповідача суду не надано.

За положеннями ч.1-3 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Позивачем до суду надано локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1- на ремонт квартири (зала) за адресою АДРЕСА_9 складений 18.07.2018 р. в якому зазначено найменування та види робіт, які було проведено та їх вартість, кошторисна вартість становить 14546 грн. 51 коп. (а.с.25-30). А також, було складено Підсумкову відомість ресурсів ремонту квартири позивача (а.с.29-31). Згідно пояснювальної записки ремонту квартири, встановлено понесення позивачем витрат з ремонту квартири в наслідок її залиття в загальному розмірі 14546 грн. 51 коп. (а.с.24)

З аналізу зазначеного локального кошторису, підсумкової відомості ресурсів та дефектного акту від 16.07.2018 р. судом встановлена відповідність площі виконаних робіт із площею на якій необхідно було провести роботи та видів робіт за наслідками завданої шкоди залиттям квартири і враховуючи відсутність клопотань зі сторони відповідача щодо призначення експертиз в заперечення необхідності виконання робіт зазначених у локальному кошторисі та підсумковій відомості ресурсів, а також їх вартості, відсутність заперечень із сторони відповідача за зазначеного розміру завданих позивачу матеріальних збитків, суд не вбачає підстав для їх неприйняття, як доказу розміру майнової шкоди.

Та враховуючи, що на думку суду, вину відповідача в завданні майнової шкоди позивачу в наслідок залиття квартири, доведено, суд вважає необхідним стягнути відповідача на користь позивача розмір майнової шкоди завданої залиттям квартири в сумі 14546 (чотирнадцять тисяч пятсот сорок шість) гривень 51 копійки, а отже вимоги позову в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача розміру моральної шкоди в сумі 5000 гривень, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст.1167 ЦК України.

У постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року із змінами, зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При цьому, суд, при вирішенні питання про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, повинен зясувати, зокрема: в чому полягає ця шкода, з яких міркувань виходила особа оцінюючи заподіяну йому шкоду та з чого визначено її розмір, якими доказами це підтверджується.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем не обґрунтовано та не доведено належними доказами усіх складових, наявності завдання моральної (немайнової) шкоди позивачу та їх розмір, у звязку з чим, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь розміру моральної шкоди в сумі 5000 гривень - задоволенню не підлягають.

Згідно п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

Позивач звернувся до суду з позовом 27.07.2018 р. та на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач звільнений від сплати судового збору, враховуючи приписи ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», ч.1 ст.4, п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави розмір судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 77-83, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 271, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Підприємства комунальної власності» Енергодарської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої залиттям квартири задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Підприємства комунальної власності» Енергодарської міської ради (Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: вулиця Молодіжна, будинок, 3, квартира 89, місто Енергодар, Запорізька область) розмір майнової шкоди завданої залиттям квартири в сумі 14546 (чотирнадцять тисяч пятсот сорок шість) гривень 51 копійки.

В задоволенні вимог про стягнення з Комунального підприємства «Підприємства комунальної власності» Енергодарської міської ради на користь ОСОБА_1 розміру моральної шкоди завданої залиттям квартири в сумі 5000 (пяти тисяч) гривень відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Підприємства комунальної власності» Енергодарської міської ради (Код ) на користь держави - суму судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення в повному обсязі складено 04.02.2019 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду (з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. із змінами).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. М. Бульба