Дата документу 28.01.2019
Справа № 320/7888/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання - Левандовська О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.09.2012,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.09.2012 у розмірі 18732,56 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762,00 грн. Зазначає, що 18.09.2012 з відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого вона одержала від позивача кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору за нею виникла заборгованість, яка станом на 29.08.2018 становить 18732,56 грн. і складається з: 13180,81 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 9283,38 грн. - заборгованість за пенею; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 868,22 грн. - штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, до позову ним було долучено клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, у задоволенні позову просить відмовити, оскільки нею була сплачена сума заборгованості до подання позову у повному обсязі, в підтвердження чого нею надавалися копії квитанцій.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотань сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясуванні обставин справи, дійшов наступних висновків.

18.09.2012 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н від 18.09.2012. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком договір, підтверджується підписом у заяві. /а.с.12-13/.

Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг банк надав відповідачу кредит у сумі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Строк дії договору, як передбачено п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг, становить 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку жодна одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду і такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пеня, штраф).

Судом встановлено, що відповідач вносила щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту з порушенням графіку погашення заборгованості.

Тому, за нею виникла заборгованість за кредитним договором, яка складається з: 13180,81 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 868,22 грн. - штраф (процентна складова).

За таких обставин, суд вважає, що вимоги в частині стягнення відсотків та штрафів за кредитом обґрунтовані, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обов'язковими для виконання сторонами.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь пені суд виходить з наступного.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду і такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пеня, штраф).

Покладання на відповідача, окрім штрафів, ще й обов'язку сплати пені у розмірі 9283,38 грн, суд вважає подвійним стягненням неустойки, оскільки питання щодо сплати неустойки за порушення зобов'язання за кредитним договором вирішено шляхом стягнення штрафів.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що сума 9283,38 грн, зазначена позивачем, як нарахована пеня, не може бути стягнута з відповідача.

Окрім того, з наданих відповідачем копій квитанцій та роздруківки надісланих банком повідомлень на номер мобільного телефону відповідача, убачається, що 14.09.2018 нею було сплачено в рахунок погашення заборгованості перед позивачем грошові суми в розмірі 14850 грн та 3140 грн.

Однак, як у надісланій позивачем на виконання ухвали суду про витребування доказів - виписки по кредитному рахунку відповідача, так і у доданому до позову розрахунку заборгованості, не відображено зарахування вказаних сум на погашення заборгованості, враховуючи, що вони були сплачені відповідачем до подання банком позову до суду.

Відтак, приймаючи до уваги викладене вище, суд вважає, що на теперішній час відповідачем сплачена у повному обсязі заборгованість по кредитному договору № б/н від 18.09.2012, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 89, 141, 247, 265, 274-279 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 527, 530 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У позові АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.09.2012 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», розташоване за адресою: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094 (р/р 3111, , МФО 305299).

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення з урахуванням вихідних днів та часу перебування судді у відрядженні складено 08.02.2019.

СУДДЯ: Ю.В.Ковальова