Справа № 529/4/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Гвоздика А. Є. у приміщенні Диканського районного суду в смт. Диканька, розглянувши без проведення судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства 'ОСОБА_1 Аваль' до ОСОБА_2 , про захист порушеного права шляхом стягнення заборгованості, яка виникла за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що відповідач по справі ОСОБА_2 згідно кредитного договору № 014/0037/74/84687 від 03. 07. 2007 року укладеного з позивачем отримав кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 17 500 доларів США 00 центів та зобовязаний здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним в розмірі 8,5 % річних та строком до 03. 07. 2017 року, але відповідач по справі цей кредит не погашає, згідно чого зявилася заборгованість, яка станом на 14. 12. 2018 року становить 226 691 грн. 50 коп. Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягти з відповідача суму кредиту по кредитному договору в загальній сумі 226 691 грн. 50 коп., з яких 212 905 грн. 97 коп. - заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 5016 грн. 66 коп., 13 785 грн. 53 коп. - заборгованість по відсотках, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 11 790 грн. 63 коп., а також судовий збір в сумі 3400 грн. 37 коп.

Ухвалою судді від 09 січня 2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

З наявної у матеріалах справи оголошення про повідомлення розгляду справи відповідача яке було розміщено на веб-сайті Диканського районного суду вбачається, що відповідач була належним чином повідомлена про розгляд справи в суді заздалегідь, однак у визначений їй строк відзиву на позов або якихось клопотань суду не подала, що в свою чергу суд вважає свідчить про байдуже ставлення відповідачки як до вимог позивача, так і до розгляду справи стосовно неї.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 03. 07. 2007 року між ВАТ ОСОБА_1 Аваль, правонаступником якого є АТ ОСОБА_1 Аваль та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/0037/74/84687, згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 17 500,00 доларів США строком 40 03. 07. 2017 року та з оплатою 8,5% річних за користування кредитом.

Також, було встановлено, що 05. 01. 2009 року сторони уклали додаткову угоду, відповідно до якого процентна ставка з 16. 01. 2009 року складає 2,5% річних та діє на протязі 12 місяців.

Надалі, 06. 01. 2010 року з метою зменшення фінансового навантаження на відповідача в умовах кризових явищ в економіці України сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, щодо встановлення процентної ставки за користування кредитом у розмірі 3,0% на строк з 16. 01. 2010 року по 15. 01. 2011 року.

Потім, 06. 01. 2011 року сторони досягли згоди про внесення доповнень до умов договору про встановлення процентної ставки у розмірі 5,00% по 15. 01. 2012 року. Цієї угоди вони досягли і 06. 01. 2012 року тільки розмір процентної ставки встановлено 6,00% по 15. 01. 2013 року.

10. 09. 2014 року з метою зменшення фінансового навантаження на відповідача в умовах кризових явищ в економіці України сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, щодо зменшення розміру щомісячного платежу за договором та 24. 02. 2015 року сторони уклали Додаткову угоду щодо валюти кредиту з доларі США на гривню.

В подальшому 24. 02. 2015 року з метою зменшення фінансового навантаження на відповідача в умовах кризових явищ в економіці України сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, щодо встановлення з 26. 02. 2015 року процентної ставки за користування кредитом у розмірі 17%.

А 24. 05. 2016 року з метою зменшення фінансового навантаження на відповідача в умовах кризових явищ в економіці України сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, щодо врегулювання заборгованості за кредитним договором, строк сплати якої настав та цього ж дня сторони досягли згоди, щодо зменшення розміру щомісячного платежу на період з 26. 05. 2016 року до 25. 11. 2016 року.

Крім цього, 30. 01. 2017 року з метою зменшення фінансового навантаження на відповідача в умовах кризових явищ в економіці України сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, щодо врегулювання заборгованості за кредитним договором, строк сплати якої настав та цього ж дня сторони досягли згоди, щодо зменшення розміру щомісячного платежу на період з 26. 02. 2017 року до 25. 02. 2018 року і встановлення процентної ставки у розмірі 17%.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Крім цього, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між відповідачем та Банком відповідно до укладеного Договору та на підставі ст. 509 ЦК України виникли зобов'язання: правовідносини, згідно з якими, одна сторона - Боржник, зобов'язана вчинити на користь іншої сторони - Кредитора, певну дію, а Кредитор має право вимагати від Боржника виконання його обов'язку.

З наведеного вище вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_2 як позичальник договірні зобовязання взяті на себе згідно вказаної вище угоди не виконує, згідно чого зявилася заборгованість в загальній сумі 226 691 грн. 50 коп., де 212 905 грн. 97 коп. - заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 5016 грн. 66 коп., 13 785 грн. 53 коп. - заборгованість по відсотках, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 11 790 грн. 63 коп, тому суд вважає за необхідне стягти з відповідача вказану суму боргу в повному обсязі.

Також, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача по справі судові витрати понесені позивачем при подачі позовної заяви до суду, які необхідно стягувати в примусовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 549, 611, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль, який знаходиться в м. Київ, вул. Лєскова, 9, ідентифікаційний , до ОСОБА_2, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, про стягнення заборгованості по кредитному договору, задоволити.

Стягти з ОСОБА_2, 21. 02. ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3 та жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль, заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 226 691 (двісті двадцять шість тисяч шістсот дев'яносто одна) грн. 50 коп.

Стягти з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль, код сплачені за подання позовної заяви - судовий збір в сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп..

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий: