КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року

м. Київ

справа №375/455/18

провадження № 22-ц/824/1240/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: представник позивача Штронда А.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - Литвиненко Олени Леонідівни на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 27 червня 2018 року

у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вимогами про стягнення з ОСОБА_7 заборгованості за кредитним договором у сумі 117 000, 00 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 5 393,11 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 111 606,89 грн та судового збору в сумі 1762,00 грн.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 27 червня 2018 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 5393, 11 грн 11 коп, та судові витрати у сумі 81, 22 грн 33 коп. /а.с. 88-91/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник АТ КБ «Приватбанк» Литвиненко О.Л. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду змінити, скасувавши його в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ухваливши рішення яким позов задовольнити у повному обсязі.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалася на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема не враховано надання доказів щодо заборгованості відповідача - розрахунку, тарифів, анкети-заяви. Умовами та правилами надання банківських послуг, з якими відповідач була ознайомлена. Також зазначала, що законодавством не передбачено обов'язкового підписання всіх зазначених документів, оскільки вони складають єдиний договір до якого відповідач приєдналася шляхом підписання типової анкети-заяви. Відповідач була ознайомлена з умовами та тарифами надання банківських послуг, в подальшому з їх зміною зобов'язувалась ознайомлюватись самостійно, оскільки інформація є загальнодоступною. З розрахунку заборгованості можна встановити, що відповідач частково погашала заборгованість, що свідчить про визнання заборгованості та умов її нарахування.

ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилась, про час та дату судового розгляду повідомлялась неодноразово, конверти з судовими повістками повертаються за закінченням терміну зберігання. Також повідомлялась шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за її відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Відповідно до Указу Президента України від 29.12.2017 р. ліквідовано Апеляційний суд м. Києва та Апеляційний суд Київської області і утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду від 2 жовтня 2018 року № 3 днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 3 жовтня 2018 року.

Таким чином, розгляд справ та матеріалів, що знаходились у провадженні Апеляційного суду м. Києва та Апеляційного суду Київської області, з урахуванням нового автоматичного розподілу справи, здійснюється Київським апеляційний судом.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, який з'явився у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_7 заборгованості за кредитним договором у сумі 5 393, 11 грн, з інших підстав, на підставі наступного.

Судом встановлено, що 14.04.2010 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за умовами якого вона отримала 5 500, 00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. /а.с. 12/

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення лише заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 638 ЦК України про те, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що сторонами не досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом та штрафу, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, що сторони досягли усіх істотних умов, а відсутність підпису відповідача на умовах надання споживчого кредиту, фактично надає можливість банку надавати умови у будь-якій редакції та стверджувати, що вони погоджені з відповідачем.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції не було належним чином досліджено матеріали справи, оскільки на а.с. 13 міститься довідка про умови кредитування, підписана позичальником ОСОБА_7 в якій сторонами погоджено відсотки за користування кредитними коштами та штрафи при порушенні термінів платежів.

Окрім того, між сторонами було укладений договір шляхом підписання заяви позичальника, тобто укладено договір приєднання, на умовах, визначених банком, на які погодилась позичальник.

В силу частини 2 статті 634 ЦК України договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона виходячи зі своїх інтересів не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

З наведеного вбачається, що у разі якщо умови договору приєднання порушують права особи, яка приєдналась до нього, то вона вправі поставити питання про його зміну або розірвання.

ОСОБА_7, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «КБ «Приватбанк», в якій виявила бажання отримати кредитні кошти та підтвердила, що вона ознайомлена і погоджується з Умовами та Тарифами банку, користувалась кредитними коштами, здійснювала погашення заборгованості, у зв'язку з чим у суду першої інстанції були відсутні підстави стверджувати про неузгодженість умов договору.

Тому, підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами та штрафів, у суду першої інстанції, з підстав неузгодження їх розміру між сторонами, не було, оскільки матеріали справи свідчать про протилежне.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з огляду на порушення норм матеріального та процесуального права.

Водночас, приймаючи рішення про відмову у стягненні процентів за користування та штрафів, колегія суддів виходить з інших підстав.

Відповідно до статей 525-527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону або договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України), позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наслідки порушення договору позики, які відповідно до ст.1054 ЦК України, застосовуються до відносин за кредитним договором, передбачені ст.1050 ЦК України, згідно якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, останнє зняття кредитних коштів ОСОБА_7 було здійснено 09.12.2013 р.,

ОСОБА_7 на погашення заборгованості 27.02.2014 р. внесено 330 грн. /а.с. 9 зворот/

З позовними вимогами про стягнення, зокрема і заборгованості по процентам позивач звернувся 03.04.2018 р., зі значним пропуском строку позовної давності для таких вимог в один рік, що також не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні.

Разом з тим, ОСОБА_7 не повідомлена особисто про розгляд справи як в суді першої інстанції так і апеляційної, судові повідомлення не отримує, конверти на адресу суду повертаються за закінченням терміну зберігання, тому позбавлена можливості заявити про застосування до вимог про стягнення процентів строків позовної давності.

За змістом ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Перелік, наведений у ст. 44 ЦПК України, не є вичерпним, тому, колегія суддів надходить висновку, що у певні мірі, вимога про стягнення відсотків з ОСОБА_7 у сумі 111 606, 89 грн, що значно перевищує суму заборгованості по кредитному договору у сумі 5393, 11 грн, з урахуванням значного пропуску строку позовної давності в один рік, встановленого для таких вимог, та неможливості відповідача заявити про застосування такого строку, є неналежним виконанням свого обов'язку вчасного звернення до суду.

Про можливість звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості по процентам, позивачу стало відомо з 10.01.2014 р., через місяць останнього зняття коштів та несплати процентів, яка, за весь час користування ОСОБА_7 платіжною карткою є систематичною. Жодного разу позичальник не сплатила відсотки за користування кредитними коштами.

Так, за загальним правилом, строк позовної давності застосовується лише за заявою сторони у спорі, водночас, з урахуванням засад розумності та справедливості, колегія суддів вважає правильним, з урахуванням вище викладеного, відмовити у вимозі про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, не звільняючи боржника від виконання обов'язку в натурі - повернення кредитних коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про стягнення з ОСОБА_7 заборгованості за кредитним договором у сумі 5 393, 11 грн та судового збору у сумі 81, 22 грн, пропорційній до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - Литвиненко Олени Леонідівни на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 27 червня 2018 року - задовольнити частково.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 27 червня 2018 року -скасувати.

Позов акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково

Стягнути з ОСОБА_7 / ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1/ на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» /м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, к/р 1026 у НБУ, МФО 305299, , ІПН 21/ заборгованість за кредитним договором у сумі 5 393, 11 грн /п'ять тисяч триста дев'яносто три гривні одинадцять копійок/ та 81, 22 грн /вісімдесят одну гривню двадцять дві копійки/ судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: