ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м.Суми

Справа №574/294/18

Номер провадження 22-ц/816/523/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Попової А.П.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1

на рішення Буринського районного суду Сумської області від 15 листопада 2018 року, ухваленого у складі судді Куцан В.М., в приміщенні Буринського районного суду Сумської області, повний текст судового рішення складено 26 листопада 2018 року.

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Буринської районної державної адміністрації Сумської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що під час шлюбу з відповідачем у них народилася дитина - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час він з відповідачем проживає окремо. Дитина проживає з матір'ю. Розпорядженням голови Буринської районної адміністрації Сумської області від 25 квітня 2017 року № 238-ОД йому були визначені часи побачень з дитиною щосуботи з 09-00 год. до 13-00 год. в присутності матері. Розпорядженням голови Буринської районної адміністрації Сумської області від 31 січня 2018 року № 55-ОД було визнано таким, що втратило чинність вказане вище розпорядження та визначено такі способи його участі у вихованні: перша та третя субота місяця, друга та четверта неділя місяця з 10-00 год. до 16-00 год. у присутності матері. Зазначає, що відповідач створює йому штучні перешкоди щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Крім того, ОСОБА_2 завдала йому моральну шкоду, оскільки не виконує рішення третьої особи щодо графіку побачень з дитиною, чим позбавила його можливості бачитися, спілкуватися та виховувати власну дитину. Ці обставини спричинили йому моральних страждань та переживань. Він змушений звертатися для відстоювання власних прав та інтересів до різноманітних органів, що в свою чергу порушило нормальний спосіб його життя.

Просить зобов'язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною шляхом встановлення графіку систематичних зустрічей для позивача наступним чином:

- кожну середу, четвер, п'ятницю - з 17 год., забираючи дитину з дошкільного навчального закладу та повертаючи її за місцем проживання матері о 19 год., без обмеження місця прогулянок, без присутності матері;

- кожну першу та третю в місяці суботу та неділю - з 10 год. суботи до 18 год. неділі за місцем фактичного проживання позивача, без обмеження місця прогулянок, без присутності матері, але зобов'язавши її доставляти дитину до місця проживання батька;

- в кожен день народження дитини з 12 год. до 16 год. без обмеження місця відпочинку та прогулянок;

- в літній період канікул не менше 30 діб для відпочинку та оздоровлення на території України, з можливістю виїзду з населеного пункту, де проживає дитина, без супроводу матері.

Стягнути з ОСОБА_2 на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 15 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

З урахуванням ухвали Буринського районного суду Сумської області від 07 грудня 2018 року про виправлення описки у рішенні суду, зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначено ОСОБА_1 наступний спосіб та порядок участі у спілкуванні та вихованні з дитиною шляхом встановлення зустрічей із ним:

- кожну суботу з 9 години до 13 години та щосереди з 16 години до 19 години без участі матері, без обмеження місця прогулянок та без виїзду з населеного пункту, де проживає дитина;

-в кожен день народження дитини з 10 години до 12 години без участі матері дитини, без обмеження місця прогулянок та без виїзду з населеного пункту, де проживає дитина;

-в літній період канікул, щороку, за згодою дитини та з врахуванням її стану здоров'я - чотирнадцять днів для відпочинку та оздоровлення на території України, з можливістю виїзду з населеного пункту де проживає дитина, без супроводу матері;

-у будь-який інший день за попередньою домовленістю з матір'ю дитини та згодою самої дитини.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.

В апеляційній скаргі ОСОБА_2, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд, задовольняючи позов, не врахував вік дитини, розклад дошкільного закладу, який відвідує донька, наявність у неї захворювань, відвідування занять за встановленим графіком. Не встановлена її вина в частині перешкоджання позивачу у зустрічах з дитиною та участі у її вихованні. Також зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги висновок органу опіки та піклування від 13 листопада 2018 року, перед наданням якого з дитиною спілкувався психолог, думка якого і була врахована при його складанні, а сам висновок відповідає інтересам дитини.

Вважає, що встановлення судом такого способу участі у вихованні дитини та зустрічей з нею, з врахуванням часу перебування дитини в дошкільному закладі, відвідування нею секції плавання, віку дитини та стану її здоров'я, потребі в медико-реабілітаційних заходах, порушує розумний баланс на участь обох батьків у вихованні доньки та не може сприяти в повній мірі її нормальному розвитку, а отже не відповідає найкращим інтересам дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, оскаржуючи рішення в частині визначення способу та порядку участі у спілкуванні та вихованні дитини, посилаючись на те, що рішення в оскаржуваній частині ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, судом неповно встановлено обставини, які мають значення для справи, просить скасувати рішення суду в оскаржуваній частині та задовольнити позов в цій частині в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом не було враховано, що дитина фактично мешкає в м. Києві, а він проживає в м. Буринь Сумської області, а тому йому потрібен час, щоб дістатися до місця проживання дитини. Судом не враховано, що місця розваг і відпочинку починають працювати лише з 10-11 години. Крім того, потрібен час, щоб до них дістатися. З аналогічних підстав є вкрай неприйнятним час щосереди та в день народження дитини. В той час як запропонований ним графік побачень з дочкою визначений виважено та з першочерговим урахуванням інтересів дитини.

Зазначає, що відмовляючи у зобов'язанні відповідача доставляти дитину до його місця проживання для побачень, суд не врахував, що відповідач у м. Києві не має постійного місця проживання, постійно змінює квартири та не повідомляє йому адреси, де проживає дитина. Таким чином, суд не вирішив питання щодо місця побачення з дитиною, створивши таким чином перешкоди у виконанні рішення суду. Визначений судом графік побачень з дочкою фактично унеможливлює повноцінне виконання ним батьківських обов'язків.

Від ОСОБА_1 також надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2, в якому просить її апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Від органу опіки та піклування Буринської районної державної адміністрації Сумської області надійшла заява, в якій просять справу розглянути без їх участі. Зазначають, що їх думка про способи участі позивача у вихованні дитини міститься у наданому ними висновку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача адвоката ОСОБА_4, які підтримали доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони по справі з 20 листопада 2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Буринського районного суду Сумської області від 27 червня 2017 року (а.с.7;8, т. 1).

В шлюбі у них народилася дитина - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає окремо з матір'ю - відповідачем ОСОБА_2 (а. с. 9, т. 1).

Розпорядженням голови Буринської районної державної адміністрації від 25 квітня 2017 року № 238-ОД визначено спосіб участі позивача у вихованні його малолітньої доньки ОСОБА_3, а саме встановлено графік зустрічей з дитиною щосуботи з 9.00 до 13.00 та щосереди з 16.30 до 19.00 в присутності матері (а.с.10, т. 1).

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 06 грудня 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання (а. с. 62, т. 1).

Розпорядженням голови Буринської районної державної адміністрації від 31 січня 2018 року за № 55-ОД було встановлено новий графік зустрічей позивача з дитиною - перша та третя субота місяця, друга та четверта неділя місяця з 10.00 до 16.00 у присутності матері (а.с.11, т. 1).

Дитина з матір'ю проживає в м. Києві, відвідує дошкільний заклад № 686 управління Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, що також підтверджується довідкою дошкільного закладу, характеристикою на дитину, розкладом життєдіяльності дошкільників (а.с.50;51; 103-104, т. 1).

Дитина має кардіологічні та ортопедичні захворювання, для лікування яких потребує проведення певних медико-профілактичних заходів згідно встановленого графіку, що підтверджується медичними довідками та абонементом на відвідування занять з плавання (а. с. 52-58, т. 1).

Крім того, з копій матеріалів перевірок по факту звернення ОСОБА_7 до органів поліції вбачається, що він неодноразово звертався з повідомленнями щодо заборони відповідача бачитися йому з дитиною. Під час проведення перевірок було встановлено, що ОСОБА_6 працює і проживає в м. Києві. Ознак будь-якого кримінального чи адміністративного правопорушення виявлено не було (а. с. 136-156, 176 т. 1).

ОСОБА_1 на «Д» обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться (а. с. 12-13, т. 1).

За змістом частин 4-6 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Стаття 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Відповідно до ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Ст. 157 СК України передбачає, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Згідно положень ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно положень ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Органом опіки і піклування в даній справі було надано висновок про способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки, а саме: побачення позивача з донькою у першу та третю суботу місяця, другу та четверту неділю місяця з 10 до 16 години у присутності матері дитини (а. с. 212-213 т. 1).

Суд першої інстанції обґрунтовано, з посиланням на належні докази, не погодився з вказаним висновком в частині побачень батька з дитиною в присутності матері. Враховуючи вік дитини, якій в цьому році виповниться п'ять років, неприязні відносини між батьками, а також відсутність доказів того, що побачення дитини з батьком у відсутність матері, а також їх спільний відпочинок, зустріч на день народження доньки, не відповідають інтересам дитини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визначення способу участі батька у вихованні дитини у виді періодичних та систематичних побачень, можливості спільного відпочинку, без участі матері дитини.

Судом першої інстанції також обґрунтовано було визначено місце періодичних та систематичних побачень позивача з донькою за місцем її проживання, так як це відповідає інтересам дитини. Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги позивача про те, що відмовляючи у зобов'язанні відповідача доставляти дитину до його місця проживання, суд не врахував, що відповідач не має зареєстрованого місця проживання у м. Київ, постійно змінює квартири та не повідомляє при цьому йому адресу місця проживання дитини.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначенні інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Запропонований позивачем варіант побачень з умовою, що мати дитини буде доставляти її до м. Буринь кожну першу та третю суботу, а потім забирати в неділю додому, буде порушувати звичний режим дня дитини, постійні тривалі переїзди в транспорті будуть негативно впливати на стан здоров'я дитини. Щодо можливого ухилення відповідача від виконання рішення суду в даній справі, то ці твердження позивача є припущенням, яке не підтверджується належними доказами. З матеріалів справи вбачається, що до цього часу у позивача не виникало труднощів із встановленням місця проживання його доньки. Крім того частинами четвертою та п'ятою ст. 159 СК України передбачена відповідальність за ухилення від виконання рішення суду щодо участі у вихованні дитини, яка може бути застосована до відповідача у випадку вчинення нею дій щодо перешкоджання побачень батька з дитиною.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги відповідача про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки судом першої інстанції встановлено, що між сторонами існує спір щодо участі батька у вихованні дитини і рішення органу опіки і піклування не сприяло його вирішенню, а тому відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначив способи участі позивача у вихованні малолітньої доньки.

В той же час визначаючи дні та час систематичних побачень батька з дитиною, судом першої інстанції не в повній мірі враховано всі обставини справи, зокрема режим дня дитини, стан її здоров'я, а також зручність таких побачень для батька, який проживає в іншому населеному пункті.

Донька сторін відвідує дошкільний навчальний заклад № 686 міста Києва. З характеристики, наданої директором дитячого закладу встановлено, що ОСОБА_3 відвідує гуртки англійської мови, лікувальної фізкультури. Відповідно до довідок, наданих медичними працівниками від 25.04.2018 року, 31.01.2018 року ОСОБА_3 має деформацію стоп обох кінцівок та проходить масаж № 12. Відповідно до довідки лікаря від 19.04.2018 року дитині встановлено діагноз невротична реакція та рекомендовано дотримання зручного середовища зі зниженням напруги емоційно-вольової сфери.

Враховуючи зазначені дані, які містяться в матеріалах справи та вказані у висновку органу опіки і піклування, побачення батька у середу з 16 години до 19 години, не будуть сприяти дотриманню режиму дня дитини у будні дні. Час побачень у вихідний день суботу з 9 години до 13 години, на думку колегії суддів є досить обмеженим, а тому не буде забезпечувати можливість достатнього спілкування батька з дитиною.

Водночас, колегія суддів вважає, що органом опіки і піклування у висновку щодо розв'язання спору правильно, з врахуванням наведених обставин справи, визначено дні та час систематичних побачень батька з дитиною, а саме: кожну першу та третю суботу місця, другу та четверту неділю місяця з 10 до 16 години.

Враховуючи викладене, рішення суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині визначення систематичних побачень позивача з малолітньою донькою, шляхом встановлення зустрічей із ним: кожну першу та третю суботу місяця, другу та четверту неділю місяця з 10.00 години до 16.00 години без участі матері, без обмеження місця прогулянок та без виїзду з населеного пункту, де проживає дитина.

Колегія суддів вважає також такими, що заслуговують на увагу, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що рішення суду в частині зобов'язання її не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з малолітньою донькою, не відповідає висновкам суду та фактичним обставинам справи.

Так, проаналізувавши надані позивачем докази та надавши їм відповідну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що твердження позивача про порушення його прав та інтересів відповідачем ним не доведені. В той же час всупереч своєму висновку суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача не чинити перешкод позивачу у спілкуванні з малолітньою донькою. Отже, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача не чинити йому перешкод у спілкуванні з малолітньою донькою.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 3. п. 4; 381-382 ЦПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Буринського районного суду Сумської області від 15 листопада 2018 року скасувати в частині зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою ОСОБА_3 та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні цих вимог.

Рішення Буринського районного суду Сумської області від 15 листопада 2018 року змінити в частині визначення систематичних побачень ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення зустрічей із ним: кожну першу та третю суботу місяця, другу та четверту неділю місяця з 10.00 години до 16.00 години без участі матері, без обмеження місця прогулянок та без виїзду з населеного пункту, де проживає дитина.

В іншій оскаржуваній частині рішення Буринського районного суду Сумської області від 15 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2019 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді : О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик