Постанова

Іменем України

28 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 501/2479/15-ц

провадження № 61-28217св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Державне підприємство «Іллічівський морський торговельний порт»,

треті особи: незалежна профспілка працівників порту, профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту, спілка професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торговельного порту, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02 червня 2016 року у складі судді Пушкарського Д. В. та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 18 жовтеня 2017 року в складі колегії суддів: Кравця Ю. І., Журавльова О. Г., Комлевої О. С.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», яке відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 16 вересня

2016 року № 319 «Про державне підприємство «Іллічівський морський торговельний порт» перейменовано у Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (далі - ДП «Іллічівський морський торговельний порт»), треті особи: незалежна профспілка працівників порту, профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту, спілка професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торговельного порту, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання незаконними та скасування наказів директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 26 січня 2015 року № 33 в частині виключення зі штатного розпису посади тальмана першого терміналу, яку займала позивач,

№ 46/0 «Про переміщення працівників підприємства» в частині переміщення позивача, наказу від 29 квітня 2015 року № 247-О про переміщення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що вона працювала на посаді тальмана першого терміналу ДП «Іллічівський морський торговельний порт». Наказами директора підприємства від 26 січня 2015 року № 33 та №46/0 «Про переміщення працівників підприємства» зі штатного розпису виключено посаду тальмана першого терміналу та переміщено ОСОБА_1 в структурний підрозділ «3 термінал» на посаду тальмана третього терміналу на постійно.

Наказом від 29 квітня 2015 року № 247-Оїї переміщено на посаду тальмана четвертого терміналу з укладенням договору про повну матеріальну відповідальність.

Посилаючись на те, що зазначені накази прийняті з порушенням вимог трудового законодавства, оскільки не були обумовлені умовами трудового договору, та з урахуванням збільшених позовних вимог, позивач просила суд; поновити строк на оскарження наказу директора ДП «Іллічівський морський торговельний» порт від 26 січня 2015 року № 33 «Про переміщення працівників підприємства» та наказу директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 26 січня 2015 року № 46/0 про переміщення ОСОБА_1 ; визнати незаконним та скасувати наказ директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт від 26 січня 2015 року № 33 «Про переміщення працівників підприємства» в частині виключення зі штатного розпису посади тальмана першого терміналу, яку займала ОСОБА_1 ; визнати незаконним та скасувати наказ директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 26 січня 2015 року № 46/0 про переміщення ОСОБА_1 ; визнати незаконним та скасувати наказ директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 29 квітня 2015 року № 247-О в частині переміщення ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 на посаді тальмана першого терміналу; стягнути з ДП «Іллічівський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 06 лютого 2015 року по час постановлення рішення суду; рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць та поновлення на роботі допустити до негайного виконання.

Короткий зміст рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 02 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області

від 18 жовтеня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження наказу директора

ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 26 січня 2015 року № 33 «Про переміщення працівників підприємства» та наказу директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 26 січня 2015 року за № 46/0 про переміщення ОСОБА_1

Визнано незаконним та скасовано наказ директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 26 січня 2015 року за № 33 «Про переміщення працівників підприємства» в частині виключення зі штатного розпису посади тальмана першого терміналу, яку займала ОСОБА_1

Визнано незаконним та скасовано наказ директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 26 січня 2015 року за № 46/0 про переміщення

ОСОБА_1

Визнано незаконним та скасовано наказ директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 29 квітня 2015 року за № 247-О в частині переміщення ОСОБА_1

Поновлено ОСОБА_1 на посаді тальмана першого терміналу.

Стягнуто з ДП «Іллічівський морський торговельний порт» на користь

ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 лютого

2015 року по 02 червня 2016 року в сумі 97 788,00 грн.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при переміщенні позивача вийшов за межі умов трудового договору і провів переміщення позивача без її згоди зі скороченням постійного робочого місця та посади, обумовленої трудовим договором, що є порушенням трудового законодавства.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 07 червня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції вказав, що апеляційний суд у порушення статей 212-214, 303, 316 ЦПК України не дав належної правової оцінки твердженням позивачки про те, що при її переміщенні проведено скорочення постійного місця роботи

у першому терміналі, яке вона займала, і її переведено на інше постійне місце роботи в інший структурний підрозділ на посаду тальмана третього терміналу,

а в подальшому - на посаду тальмана четвертого терміналу.

За результатами нового розгляду ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2017 року рішення Іллічівського міського суду Одеської області

від 02 червня 2016 року залишене без змін.

Аргументи учасників справи

У листопаді 2017 року відповідач подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про те, що при переміщенні позивача відповідач вийшов за межі умов трудового договору, змінивши найменування посади, та провів переведення позивача без її згоди зі скороченням постійного робочого місця та посади, яку вона займала на першому терміналі. Позивача було переміщено зі збереженням істотних та усіх інших умов на тому ж підприємстві в інший структурний підрозділ, у тій же самій місцевості у межах тієї ж спеціальності та кваліфікації. На підприємстві відбулось саме переміщення працівників, а не переведення.

У січні 2018 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними

і обґрунтованими, висновки судів відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстав для їх скасування немає.

Рух справи

21 листопада 2017 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у цій справі та зупинене виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області

від 02 червня 2016 року, ухвали апеляційного суду Одеської області

від 18 жовтня 2017 року в частині, що не підлягає негайному виконанню, на час розгляду справи в суді касаційної інстанції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Верховного Суду.

08 серпня 2019 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді тальмана першого терміналу ДП «Іллічівський морський торговельний порт».

Наказом директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 23 грудня 2013 року № 638 затверджено посадову інструкцію тальмана терміналу.

Наказом ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 26 січня 2015 року за № 33 були виключені зі штатних розписів структурних підрозділів робочі місця та посади, в тому числі посада тальмана першого терміналу. Відповідно до пункту 2 цього наказу було здійснено переміщення з 26 січня 2015 року працівників у структурний підрозділ «3-й термінал».

Наказом ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 26 січня 2015 року за № 46-О ОСОБА_1 переміщено постійно з 02 лютого 2015 року тальманом третього терміналу.

Наказом ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 29 квітня 2015 року за № 247-О ОСОБА_1 переміщено постійно з 05 травня 2015 року тальманом четвертого терміналу.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Частиною першою статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір

є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно частини першої-третьої статті 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я.

У зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Тлумачення частини другої статті 32 КЗпП України дозволяє зробити висновок, що поняття «переміщення» передбачає у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором, зміну: робочого місця (тобто місця безпосереднього виконання роботи); структурного підрозділу у тій самій місцевості; роботи на іншому механізмі або агрегаті. Переміщення може здійснюватися тільки за умови, що не змінюється жодна з істотних умов трудового договору працівника. Таким чином, якщо переведення на іншу роботу пов`язане зі зміною трудових функцій працівника, місця роботи (місцевості), то переміщення в інший структурний підрозділ передбачає збереження обумовленого трудовим договором місця роботи і трудових функцій.

Верховний Суд України у постанові від 16 грудня 2015 року в справі

№ 6-1178цс15 дійшов висновкку, що власник не має права вийти за межі трудового договору і його право на переміщення працівників обмежується умовами трудового договору: в межах цих умов переміщення можливе, поза ним - протизаконне. Таким чином, при переміщенні діє принцип незмінності істотних умов договору, тобто залишаються незмінними всі суттєві умови трудового договору (спеціальність, кваліфікація, найменування посади).

Нормами частини третьої статті 64 ГК України встановлено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Національний класифікатор України «Класифікатор професій» ДК 003:2010, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 року

№ 327 (чинний від 01 листопада 2010 року) у розділі п`ятому містить посилання на таку професію як «тальман», код класифікатора професій - 4131. Такі посади як «тальман першого, третього, четвертого чи іншого терміналу» відсутні.

З установлених у справі обставин вбачається, що переміщення позивача здійснено на тому ж підприємстві на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ, у тій же місцевості та в межах відповідної посади, тобто відбулась лише зміна робочого місця (місця безпосереднього виконання роботи), структурного підрозділу у тій самій місцевості. Суди не встановили зміну жодної з істотних умов трудового договору позивача.

Наведене дозволяє зробити висновок, що позивача було саме переміщено, а не переведено в інший структурний підрозділ, зокрема, за тією ж посадою тальмана до іншого терміналу (див. постанови Верховного Суду України

від 01 листопада 2017 року у справах № 6-1429цс17, № 6-1568цс17).

Отже, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, ухвалюючи рішення у справі про задоволення позову, не врахував, що зміни істотних умов трудового договору позивача в даному випадку не відбулося,

а тому дійшов помилкового висновку про визнання незаконними та скасування наказів ДП «Іллічівський морський торговельний порт»: від 26 січня 2015 року за № 33 та № 46/0; від 29 квітня 2015 року за № 247-О.

Питання про поновлення на роботі та виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу врегульовано статтею 235 КЗпП України і обставини, необхідні для поновлення на посаді та здійснення виплати працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, передбачені частинами першою та другою вказаної статті, при вирішенні даного спору не встановлені.

Вина ДП «Іллічівський морський торговельний порт»у відсутності позивача на роботі з 06 лютого 2015 року по 02 червня 2016 року відсутня, а тому суди дійшли помилкового висновку, що прогул працівника вважається вимушеним. Крім того, з позивачем трудовий договір не розірвано.

При цьому встановивши, що відповідач, ознайомлюючи ОСОБА_1 з наказами від 26 січня 2015 року № 33 та № 46/0 про переміщення працівників підприємства, не роз`яснив в зазначених наказах її право, в разі незгоди, на оскарження цих наказів, суди зробили правильний висновок, що строк на оскарження наказів директора ДП «Іллічівський морський торговельний порт»від 26 січня 2015 року № 33 та від 26 січня 2015 року № 46/0 підлягає поновленню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову

в задоволенні позову.

З огляду на скасування судових рішень у справі, відсутні підстави для поновлення виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області

від 02 червня 2016 року та ухвали апеляційного суду Одеської області

від 18 жовтня 2017 року, які було зупинені ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада

2017 року.

Керуючись статями 400, 402, 409, 412, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 18 жовтеня 2017 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», треті особи: незалежна профспілка працівників порту, профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту, спілка професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торговельного порту, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков