Провадження № 2/537/805/2019
Справа № 537/1762/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2019 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Хіневич В.І., за участі секретаря судового засідання - Гавриш А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління Державної реєстрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради», за участю третьої особи - приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Вариводи Вікторії Вікторівни, про скасування запису про проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої прохав суд ухвалити рішення, яким скасувати запис про проведення державної реєстрації Договору конкретного користування житловим будинком з господарчими будівлями від 30.11.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г., зареєстрованого в реєстрі за №11189, зареєстрованого 11.12.1996 року Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу №17 за реєстровим №1776.

Свої вимоги мотивував тим, що він після смерті батька звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Вариводи В.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено. Причиною відмови стала невідповідність часток, що вказані у правовстановлюючих документах, часткам, що зареєстровані в Єдиному реєстрі прав на нерухоме майно.

Так, батькові позивача - ОСОБА_3 належала 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 108,6 кв.м., житлової площі 67,7 кв.м., яка складається з: 1/6 частки на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 03.02.1994 р. Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою, в реєстрі за №5-430, зареєстрованого 18.02.1994 р. Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу №17 за реєстровим №1776; 1/3 частки на підставі Договору дарування, посвідченого 21.08.1996 р. приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., в реєстрі за №8267, зареєстрованого 27.08.1996р. Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу №17 за реєстровим №1776.

Іншому власнику - ОСОБА_2 належить 1/2 частка на підставі договору дарування, посвідченого Першою Кременчуцькою Державно нотаріальною конторою 19.08.1980 р. за №2-1915.

Тобто, з правовстановлюючих документів вбачається, що частка померлого ОСОБА_3 складає 1/2.

Однак, КП «Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» було невірно зареєстровано право власності. Так, за вже померлим батьком - ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на 3/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

З Довідки КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» від 12.07.2018р. за №61/2887 вбачається, що реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок відбулася на підставі Договору конкретного користування житловим будинком, зареєстрованого 11.12.1996р. Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації і внесено запис в реєстрову книгу №17 за реєстровим №1776.

Договір конкретного користування регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності, тобто даний договір не може змінювати розмір часток. При цьому у вказаному договорі вказано, що померлому ОСОБА_3 належала 1/2 частка, але у користування виділялося 2/5 частки.

Оскільки на сьогоднішній день КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» не наділене правом реєстрації нерухомого майна, а отже і виправити помилку, що сталася з їхньої вини, позивач звернувся до Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, однак листом від 14.03.2019 р. за вих. №17-18/1596 йому було відмовлено у скасуванні реєстрації договору конкретного користування та рекомендовано звернутись до суду з відповідним позовом.

Позивач - ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, прохавши позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, судові витрати залишити на них.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, направив відзив згідно якого позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, справу прохав розглянути без його участі.

Відповідач - Управління Державної реєстрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, в судове засідання свого представника не направив, направили письмові пояснення, в яких зазначили, що департаментом державної реєстрації не було порушено положень законодавства, що регулює порядок проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, оскільки оскаржуване рішення не вносилося держаним реєстратором департаменту, тож вони не є належним відповідачем, щодо вирішення справи по суті покладаються на розсуд суду, зазначивши, що в разі задоволення позову, позивачу необхідно буде звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва, так, як у Державному реєстрі міститься інформація лише про другого співвласника.

Відповідач - Комунальне підприємство «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради», в судове засідання свого представника не направив, але завчасно направив клопотання про розгляд справи без участі його представника, при прийнятті рішення судом, покладається на розсуд суду.

Третя особа - приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Варивода В.В. в судове засідання не з`явилася, завчасно подала до суду клопотання, згідно якого прохала розглядати справу без її участі.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.03.2019 року винесеної приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Вариводою В.В., позивачу - ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька - ОСОБА_3 , а саме: 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 108,6 кв.м., житлової площі 67,7 кв.м.. Підставою для відмови у вчиненні даної нотаріальної дії стала невідповідність часток, що вказані у правовстановлюючих документах, часткам, що зареєстровані в Єдиному реєстрі прав на нерухоме майно.

Так, згідно довідки КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» від 12 липня 2018 року №61/2887, за даними архівного обліку, житловий будинок АДРЕСА_1 , зареєстровано:

ОСОБА_2 - 3/5 (три п`ятих), частка належить на підставі Договору дарування, посвідченого Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою, за реєстровим №2-1915 від 19.08.1980 року, Договору конкретного користування житловим будинком з господарськими будівля посвідченого Веселовським А.Г. , приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, за реєстровим №11189 від 30.11.1996 року.

ОСОБА_3 - 2/5 (дві п`ятих), частка належить на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою, за реєстровим №5-430 від 03.02.1994 року, Договору дарування посвідченого Ганночкою О.В., приватним нотаріусом кременчуцького міського нотаріального округу, за реєстровим №8267 від 21.08.1996 року, Договору конкретного користування житловим будинком з господарськими будівлями, посвідченого Веселовським А.Г., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, за реєстровим №11189 від 30.11.1996 року.

Також 20 лютого 2007 року КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» було прийняте рішення про реєстрацію права власності і зареєстровано право власності ОСОБА_2 на 3/5 (три п`ятих) частку житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі Договору дарування, посвідченого Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою, за реєстровим №2-1915 рід 19.08.1980 року, Договору конкретного користування житловим будинком з господарськими будівлями, посвідченого Веселовським А.Г., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, за реєстровим №11189 від 30.11.1996 року, хоча ОСОБА_2 належить лише 1/2 (одна друга) частка вищевказаного житлового будинку, а 3/5 (три п`ятих) частка житлового будинку надана саме в користування, згідно Договору конкретного користування житловим будинком з господарськими будівлями, посвідченого Веселовським А.Г., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, за реєстровим №11189 рід 30.11.1996 року.

Згідно інформаційної довідки №158971149 від 11.03.2019 року відносно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 20.02.2007 року за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на 3/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі Договору дарування, посвідченого Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою, за реєстровим №2-1915 від 19.08.1980 року, Договору конкретного користування житловим будинком з господарськими будівлями, посвідченого Веселовським А.Г., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, за реєстровим №11189 від 30.11.1996 року.

Згідно документів, що підтверджують право власності ОСОБА_3 на вищевказане нерухоме майно, а саме: 1/2 (одна друга) частка житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 108,60 кв.м., житлової площею 67,70 кв.м., належала ОСОБА_3 на підставі:

- 1/6 частка на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 03 лютого 1994 року Васильченко О. Б . , державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори, в реєстрі за №5-430, зареєстрованого 18 лютого 1994 року Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу №17 за реєстровим №1776;

- 1/3 частка на підставі Договору дарування, посвідченого 21 серпня 1996 року Ганночкою О . В., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, в реєстрі за №8267, зареєстрованого 27 серпня 1996 року Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу №17 за реєстровим №1776; Договору конкретного користування житловим будинком з господарськими будівлями, посвідченого 30 листопада 1996 року Веселовським А ,Г., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, в реєстрі за №11189, зареєстрованого 11 грудня 1996 року Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу №17 за реєстровим №1776, де вбачається, що частка померлого складає 1/2 (одна друга) частка, а не 2/5 (дві п`ятих) частка, як зазначено в Довідці КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» від 12 липня 2018 року №61/2887, при цьому 2/5 частка, відходила у користування останньому.

На звернення позивача, Управління Державної реєстрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (на яке наразі покладено функції реєстрації) листом від 14.03.2019 р. за вих. №17-18/1596, відмовило у скасуванні реєстрації договору конкретного користування та рекомендувало звернутись до суду з відповідним позовом.

Суд, керуючись основними засадами цивільного судочинства, втому числі і принципом верховенства права та завданням цивільного судочинства, ухвалює рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України встановлено, що докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

В наслідок державної реєстрації частки 3/5 замість належної 1/2 за ОСОБА_2 , згідно Договору конкретного користування житловим будинком з господарчими будівлями від 30.11.1996 р., посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г., зареєстрованого в реєстрі за №11189, зареєстрованого 11.12.1996 р. Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу №17 за реєстровим №1776 позивач не має змоги оформити спадщину, що залишилася після смерті батька, чим порушуються його майнові права.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно 26 ЗУ " Про державну реєстрацію речових прав на нерухомемайно та їхобтяжень" У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Частиною 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» одними із загальних засад державної реєстрації є обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав та публічність державної реєстрації прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності.

Згідно положень ч. 1 ст. 356, ст.. 358 ЦК України, власність двох чи більше осіб із зазначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється за згодою співвласників. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом АР Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки допущена при реєстрації невідповідність часток у праві спільної часткової власності тягне за собою, порушення прав позивача у подальшому оформленні права власності в порядку спадкування.

Враховуючи, клопотання позивача, судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління Державної реєстрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради», за участю третьої особи - приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Вариводи Вікторії Вікторівни, про скасування запису про проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно - задовольнити.

Скасувати запис про проведення державної реєстрації Договору конкретного користування житловим будинком з господарчими будівлями від 30.11.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г., зареєстрованого в реєстрі за №11189, зареєстрованого 11.12.1996 року Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу №17 за реєстровим №1776.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя : В.І. Хіневич

Повний текст рішення виготовлено 13.09.2019 року.