ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7627/19
провадження № 2/753/5457/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Куненко С.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженняу відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2019 року Військова частина НОМЕР_1 звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна. Свої вимоги позивач мотивував тим, що наказом № 82 від 05.09.2014 р. командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) ОСОБА_1 зараховано на посаду командира бойової машини-командира 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 13 механізованої роти 5 механізованого батальйону військової частини. 17.03.2015 р. ОСОБА_1 самовільно залишив місце проходження служби, а 12.05.2015 р. прибув до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання служби. Однак, в порушення вимог п. 34.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 р. №260 виплата грошового забезпечення відповідачу призупинена 22.04.2015 р., а мала бути зупинена 17.03.2015 р., що призвело до неналежної виплати відповідачу 2 946 грн., які позивач просить стягнути з ОСОБА_1 .
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.05.2019 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з пропущенням позивачем строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України.

Представник позивача надіслав на адресу суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що позов подано в межах строку позовної давності.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом № 82 від 05.09.2014 р. командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) ОСОБА_1 зараховано на посаду командира бойової машини-командира 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 13 механізованої роти 5 механізованого батальйону військової частини. (а.с.4)

Відповідно до копії рапорту командира 5 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 , 17.03.2015 р. було встановлено відсутність ОСОБА_1 (а.с.7)
Наказом № 1826 від 22.04.2015 р. командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_1 визнано безпідставно відсутнім та призупинено відповідачу виплату грошового забезпечення з 18.03.2015 р.
Відповідно до п. 34.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 р. №260 військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Про призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
Згідно з витягом із довідки про дослідження окремих питань програми аудиторського завдання військової частини польова пошта НОМЕР_2 , встановлено, що в порушення вимог п. 34.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 р. №260 виплата грошового забезпечення відповідачу фактично призупинена 22.04.2015 р., проте мала бути зупинена 17.03.2015 р., що призвело до неналежної виплати відповідачу 2 946 грн. (а.с.17)
Ст.ст.256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Ч.1, ч.5 ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з положеннями ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У відзиві на позов відповідач наполягав на застосуванні строку позовної давності, що є на його думку підставою для відмови у позові, так як строк позовної давності закінчився, поважність пропуску строків для звернення до суду позивачем не доведено.

У відповідності до роз`яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Таким чином, судом встановлено, що перебіг строку позовної давності почався з дати визнання відповідача безпідставно відсутнім та фактичного призупинення виплати грошового забезпечення - 22.04.2015 року, однак позов пред`явлено до суду лише 04.04.2019 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ним пропущено з поважних причин строк для звернення до суду з позовом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити Військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні позову у зв`язку з пропуском нею строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 81, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :
В задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА