Ухвала

31 січня 2019 року

м. Київ

справа № 280/1249/17

провадження № 61-1727 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 травня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року у справі за позовом акціонерного товариства «Житомиробленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року, позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь позивача 19 241,21 грн завданих збитків.

Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження на оскаржувані судові рішення з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

У січні 2019 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 травня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, Верховним Судом постановлено ухвалу від 10 грудня 2018 року про відмову у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ці самі судові рішення - рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 травня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз'яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, ОСОБА_1 скористався передбаченим законом правом на касаційне оскарження судових рішень у цій справі та є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження, після чого повторно подає касаційну скаргу на ті ж судові рішення, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом акціонерного товариства «Житомиробленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 травня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь