Головуючий у І інстанції Орєхов О.І.
Провадження № 22-ц/824/1942/2019 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Іванової І.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Зубленку Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» на ухвалу судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Джуринської Людмили Володимирівни, третя особа - Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Джуринської Л.В., третя особа - Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

13 листопада 2018 року представником позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: на комплекс, нежитлові будівлі літ. "А" - адмінкорпус, площею 395,1 кв.м.; літ. "В"- столярний цех, площею 245,7 кв.м.; літ. "Д"- столярний цех, площею 3788,3 кв.м.; літ. "Е"- склад, площею 200,6 кв.м.; літ. "Ж"- склад, площею 252,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, та на нежитлове приміщення №2 (частина першого поверху) літ. "А" площею 457,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,до завершення розгляду справи судом та набрання рішенням суду законної сили.

Обгрунтовуючи заяву, представник посилався на те, що в період часу з 2010 року по день подання позовної заяви,його довірителю ОСОБА_2 не направлялися копії договору про відступлення права вимоги за Генеральною угодою № 68/07 від 27.07.2007 року, кредитними договорами: № 03.145-68/07 СК від 29.01.2008 року, № 03.05-68/07 СК від 11.02.2008 року, № 03.29-68/07 СК від 25.03.2008 року, № 03.54-68/07 СК від 12.06.2008 року та № 03.115-68/07 СК від 23.01.2008 року, Іпотечним договором № 03.145-68/07-ДІ2 від 29.01.2008 року, Іпотечним договором № 03.145-68/07- ДІ2 від 29.01.2008 року та не направлялися будь-які вимоги щодо порушення зобов'язань за кредитними договорами. Враховуючи зазначені обставини, та з метою уникнення загрози подальшого переведення ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" права власності на іншу особу, що в свою чергу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, представник вважав доведеними підстави для задоволення його заяви про забезпечення позову.

Ухвалоюсудді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 рокузаяву про забезпечення позову задоволено частково.

Вжито заходи по забезпеченню позову шляхом встановлення заборони на відчуження комплексу, нежитлові будівлі літ. "А" - адмінкорпус, площею 395,1 кв.м.; літ. "В"- столярний цех, площею 245,7 кв.м.; літ. "Д"- столярний цех, площею 3788,3 кв.м.; літ. "Е"- склад, площею 200,6 кв.м.; літ. "Ж"- склад, площею 252,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, та на нежитлове приміщення №2 (частина першого поверху) літ. "А" площею 457,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з ухвалою, відповідач ТОВ «ФК «Фактор Плюс» подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу про забезпечення позову скасувати.

В судове засідання учасники процесу, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з»явились, однак їхня неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

За змістом п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами наявний спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, однак з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми (ст.ст. 77-80 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача ОСОБА_4 суду не надано жодних доказів на підтвердження факту існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а посилання на неотримання позивачем ОСОБА_2 копії договору про відступлення права вимогита вимог щодо порушення зобов'язань за кредитними договорами, не являються належними доказами на підтвердження даної обставини.

Враховуючи факт недоведеності заявником вищенаведених обставин, висновок суду про існування в справі реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову ґрунтується на припущеннях, що є порушенням вимог ст. 81 ЦПК України, згідно з якою доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом при постановленні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з постановленням по справі нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» - задовольнити.

Ухвалу судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року про забезпечення позову - скасувати та постановити по справі нове судове рішення, яким в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: