Провадження 2/127/3615/19
У Х В А Л А

16 вересня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вохмінова О.С., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

13.09.2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яка не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України (в редакції, що діє з 15.12.2017 року).

Позовна заява не підписана позивачем.

До позовної заяви додано ксерокопію, а не оригінал свідоцтва про шлюб і зазначено, що оригінал знаходиться у відповідача.

Відповідно до вимог п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року до позовної заяви про розірвання шлюбу додається, крім іншого, свідоцтво про реєстрацію шлюбу. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК України (в редакції, що діяла до 15.12.2017 року).

Враховуючи передбачену гл. 11 ЦПК України можливість заочного розгляду справи, суд пропонує позивачу звернутись до відділу РАЦС за повторним отриманням свідоцтва про шлюб.

В позовній заяві не зазначено про наявність (відсутність) у подружжя спільних дітей, їх вік для встановлення права на пред`явлення позову відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України.

Крім того, позовна заява подана представником позивача адвокатом Мунтян Є.В. (надано копію ордера ВН НОМЕР_1 , в якій справі надається правова допомога не зазначено).

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року судам роз`яснено, зокрема, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитині-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя (п.10). Сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються (п. 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин даний позов слід залишити без руху, а позивачу - надати строк для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків три дні з дня отримання копії ухвали, роз`яснивши, що в разі невиконання вимог суду в установлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: