Справа №: 343/1570/19
Провадження №: 2/0343/591/19
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 вересня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить стягнути з відповідача, ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно , починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття .

Стягнути з відповідача на її користь витрати на надання правової допомоги.

Свої вимоги мотивує тим, що 16.10.2015 року між нею, ОСОБА_1 , позивачкою по справі, та відповідачем, ОСОБА_2 , було укладено шлюб, який вони зареєстрували у виконкомі Новошинської сільської ради.

За час спільного проживання в шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_3 .

Після укладення шлюбу на перших порах у них була нормальна сім`я. Проте в жовтні 2018 року відповідач поїхав на заробітки в Естонію, після чого протягом одного місяця, тобто до листопада 2018 року, він ще періодично їм телефонував, а останнім дзвінком повідомив, що знайшов там собі іншу жінку і повертатись в Україну не має наміру. Після цього він змінив номер телефону і до тепер будь- якого зв`язку з ним у неї нема.

Станом на сьогоднішній день вона не працює, власних доходів не має, а коштів, якими допомагають їй її батьки, недостатньо для утримання їх неповнолітнього сина. Відповідач має постійну роботу, про що повідомляв раніше, коли вони з ним ще спілкувались, заробляє достатньо, тому може виділяти на утримання дитини певні матеріальні кошти.

Їх син повинен бути забезпечений належним рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який не може бути меншим від прожиткового мінімуму. Це дитині повинні забезпечити обоє батьків.

Відповідач, який проживає окремо від них, свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.

На момент звернення до суду з цим позовом між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати неповнолітнього сина.

Їй точно невідомо, чи офіційно працює відповідач і чи має постійний дохід, тому відповідно до ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Вважає, що сума аліментів, яку вона хоче стягувати з відповідача, є такою, що він може її сплачувати.

Відповідач є молодим, цілком здоровим чоловіком, інших утриманців не має, тому може і зобов`язаний допомагати своїй дитині матеріально .

Представник позивачка ОСОБА_1 - адвокат Кажук В.Б. (ордер а.с.8), в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. Просив позов задоволити. Не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, причину своєї неявки суд не повідомив, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.17), оголошення про виклик до суду ОСОБА_2 , на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. ( а.с. 16,22). Від нього не поступив відзив на позов.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції , передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ст.183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Про те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і за час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 , свідчать матеріали справи - копія свідоцтва про

шлюб серії НОМЕР_1 від 16.10.2015р. (а.с.5), копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 від 22.04.2016 року (а.с.4) .

В позовній заяві позивачка стверджує, що їй невідомо, чи офіційно працює відповідач і чи має постійний дохід.

Оскільки не має відомостей про працевлаштування відповідача, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і роз`яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки ОСОБА_1 , те що вона тимчасово не працює, не має стабільного доходу, матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 , відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» , ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2500,00 гривень, щомісячно.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 166, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268,280-282,430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити .

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2500.00 (дві тисячі п`ятсот) гривень , щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 29 липня 2019 року і проводити до повноліття дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 1500,00 гривень витрат за надання правової допомоги адвокатом згідно квитанції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .Башуки Кременецького району Тернопільської області, АДРЕСА_3 .

Суддя АДРЕСА_1 районного суду В. А. Тураш