Провадження №: 2-з/752/213/19
У Х В А Л А

10.09.2019 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні без повідомлення учасників справи заяву представника позивача - ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вегера Людмила Олександрівна, приватний виконавець Кісельова Віталіна Володимирівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до АТ «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вегера Л. О., приватний виконавець Кісельова В. В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення реалізації арештованого майна, квартири АДРЕСА_1 ( № лоту 360842).

Свою заяву представник позивача обґрунтовує тим, що предметом позовної заяви є оскарження виконавчого напису нотаріуса.

Зазначає, що не зважаючи на вимоги Закону, позивач жодних повідомлень від АТ «Укрсоцбанк» щодо порушення зобов`язань за кредитним договором не отримував, а тому при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було дотримано норм та положень ст.88 Закону України «Про нотаріат», оскільки сума заборгованості за укладеним між сторонами договором не є безспірною. Крім того, АТ «Укрсоцбанк» реалізувало своє права щодо звернення до суду про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором ще у 2010 році, а тому на момент вчинення виконавчого напису минув трирічни строк позовної давності визначений пунктом 3.1. Договору.

Посилається на те, що невжиття заходів забезпечення призведе до продажу квартири АДРЕСА_1 з електронних торгів, що може вплинути на права та обов`язки потенційних учасників прилюдних торгів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 218 від 19.02.2009 р. про звернення стягнення на нерухоме майно.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, представник позивача просить суд зупинити реалізацію майна, на яке звернуто стягнення за виконавчим написом, що оспорюється.

Однак, обраний позивачем спосіб забезпечення позову не відповідає суті позовних вимог.

В силу положень ст.150 ЦПК України у разі оскарження боржником виконавчого документа в судовому порядку, допускається забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову у заявлений спосіб.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви представника позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вегера Людмила Олександрівна, приватний виконавець Кісельова Віталіна Володимирівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.С. Хоменко