Дата документу 10.09.2019 Справа № 331/6268/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/6268/18
Провадження №22-ц/807/2504/19
Головуючий в 1-й інстанції - Скользнєва Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Онищенка Е.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2019 року, ухвалене в м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 23 травня 2019 року) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, внаслідок порушення ПКЕЕН,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2018 р. до суду надійшла позовна заява ПАТ «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, внаслідок порушення ПКЕЕН у розмірі 45261,21 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та користується електроенергією на підставі особистого рахунку № НОМЕР_1 . 24 травня 2018 року контролерами по ОПС проведена перевірка дотримання правил користування електроенергією для населення за вказаною адресою. Перевіркою встановлено: «здійснення інших дій, що призвели до зміни показів, а саме: використання пристрою, вмонтованого в засіб обліку електричної енергії, що зупиняє лічильний механізм, що дає змогу безобліково споживати електричну енергію. Лічильник направлено на експертизу. Контролер при знятті показань, контрольного огляду виявити порушення без застосування технічних засобів не мав можливості. Лічильник зупиняється за допомогою дистанційного керування». По зазначеному факту порушення правил користування електроенергією для населення був складений акт № 00142284 від 24.05.2018р. Відповідно до п. 1.2 Методики обчислення обсягу та вартості не облікованої електроенергії, обчислено кількість неврахованої електричної енергії та виписано рахунок від 27.06.2018р. на суму 45261 грн. 21 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2019 року, у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Північне відділення по обслуговуванню побутових споживачів) до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, внаслідок порушення ПКЕЕН, відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Північне районне відділення електричних мереж) подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції в мотивувальній частині рішення є посилання на п. 8.2.5 ПКЕЕ, між тим дія вказаного пункту не поширюється на взаємовідносини в процесі купівлі-продажу електричної енергії між виробником або постачальником електричної енергії та населенням. Судом безпідставно не взято до уваги факт порушення відповідачем ПКЕЕН та акт проведення експертизи лічильника електроенергії, який доводить факт порушення і беззаперечно вказує на доведеність позовних вимог.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2019 року це 192 100 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1921 грн. (1921 грн. Х 100 = 192 100 грн.)), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 » та користується електроенергією на підставі особистого рахунку № НОМЕР_1 . (а.с. 10)

24 травня 2018 року контролерами по ОПС проведена перевірка дотримання правил користування електроенергією для населення за адресою: АДРЕСА_1 ».

Перевіркою встановлено: «здійснення інших дій, що призвели до зміни показів, а саме: використання пристрою, вмонтованого в засіб обліку електричної енергії, що зупиняє лічильний механізм, що дає змогу безобліково споживати електричну енергію. Лічильник направлено на експертизу. Контролер при знятті показань, контрольного огляду виявити порушення без застосування технічних засобів не мав можливості. Лічильник зупиняється за допомогою дистанційного керування».

По зазначеному факту порушення правил користування електроенергією для населення був складений акт № 00142284 від 24.05.2018р. (а.с. 7)

Так, вищевказаним актом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 порушила п. 42, 48 користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357.

Згідно Правил користування електричною енергією для населення та Методики обчислення обсягу та вартості не облікованої електроенергії, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 04.05.2006р. та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006р. за № 782/12656, обчислено кількість неврахованої електричної енергії та виписаний рахунок за актом № 00142284 від 27.06.2018р. на суму 45261 грн. 21 коп. (27175 кВт.год). (а.с. 6)

Постачання електричної енергії до будинку АДРЕСА_1 здійснювалося до 24 травня 2018 року через прилад обліку електричної енергії зав. № 2941011 тип СОИ-446.

Остання повірка приладу обліку електричної енергії зав. № 2941011 тип СОИ-446 відбулася у 3 кварталі 2007 року, про що свідчить акт (встановлення/заміни/технічної перевірки/контрольного огляду/збереження пломб вузла обліку) від 12.02.2017 року. (а.с. 11)

Періодичність повірки приладу обліку електричної енергії типу СОИ-446 згідно нормативних документів повинен відбуватися кожні 8 років. (а.с. 53-54)

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 з 01 жовтня 2015 року користувалась електроенергією без лічильника, оскільки останній не пройшов обов`язкову повірку та не був замінений на новий енергопостачальником - ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж, внаслідок чого в даному випадку відсутнє порушення зі сторони ОСОБА_1 п. 42, 48 користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357. В зв`язку наведеним у відповідності до пункту 33 Правил користування електричною енергією для населення, з 01 жовтня 2015 року нарахування за споживання електричної енергії для відповідача повинно було розраховуватися щомісячно по середній величині, середньомісячного споживання, величина якого визначається за попередні 12 місяців.

Також, судом першої інстанції визнано неналежними та недопустимими доказами: Акт № 00142284 від 24 травня 2018 року, оскільки він не містить підписів двох незаінтересованих осіб; акт-повідомлення № 00142284 про направлення на експертизу лічильника електроенергії на ім`я ОСОБА_1 , оскільки у ньому відсутня дата та час проведення експертизи, що унеможливлює участь споживача у проведенні експертизи; акт № 82 від 19 червня 2018 року, оскільки зазначена експертиза проведена за відсутності споживача ОСОБА_1 , яка фактично не була повідомлена про час та місце проведення експертизи. В зв`язку наведеним, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Між тим, з вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується виходячи з наступного.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі Правила), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі Методика), затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 4 травня 2006 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електричну енергію» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

Згідно п. 42 вказаних правил споживач електричної енергії зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності.

На підставі п. 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромережі, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до положень п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1357, передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем ПКЕЕН, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови побутового споживача від підпису в акті, робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

24 травня 2018 року контролерами по ОПС проведена перевірка дотримання правил користування електроенергією для населення за адресою: АДРЕСА_1.

Перевіркою встановлено: «здійснення інших дій, що призвели до зміни показів, а саме: використання пристрою, вмонтованого в засіб обліку електричної енергії, що зупиняє лічильний механізм, що дає змогу безобліково споживати електричну енергію. Лічильник направлено на експертизу. Контролер при знятті показань, контрольного огляду виявити порушення без застосування технічних засобів не мав можливості. Лічильник зупиняється за допомогою дистанційного керування».

По зазначеному факту порушення правил користування електроенергією для населення був складений акт № 00142284 від 24.05.2018р.

Посилання суду першої інстанції, щодо неналежності вказаного доказу лише з підстав відсутності у ньому підписів двох незаінтересованих осіб є хибними, оскільки акт відповідає всім вимогам щодо його складання і підписаний, присутніми при його складанні особами, а підпис акту незаінтересованими особами передбачений лише за їх наявності.

З акту № 82 від 19 червня 2018 року проведення експертизи лічильника електроенергії зав. № 2941011 тип СОИ-446 вбачається, що відбитки на пломбах лічильника не відповідають зразкам відбитків тавр ДРПО ВАТ «ЗОЕ» та ЗДЦСМС. Усередені приладу знаходиться «геркон» включений в ланцюг напруги, за допомогою якого можливо зупиняти електролічильник.

Відповідно до пункту 1.2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ України від 04.05.2006р. №562, ця методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом при визначені обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно з п.3.3 а) Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ України від 04.05.2006р. №562, визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, яка складає 45261,21 грн.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Факт встановлений в акті № 82 від 19 червня 2018 року проведення експертизи лічильника електроенергії, щодо наявності всередині лічильника пристрою, який не передбачений його конструкцією (пристрій «геркон») і використання, якого за допомогою магніту впливає на покази приладу обліку, за наявності пломб, які позивач не встановлював, відповідачем жодними доказами не спростовано.

При цьому вказані факти вже є підставою для задоволення позову.

Факт несвоєчасного проведення повірки приладу обліку електричної енергії (лічильника) не звільняє відповідача від відповідальності передбаченої п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1357.

В зв`язку наведеними, суд апеляційної інстанції доходить висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

У зв`язку з викладеним, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В зв`язку наведеним з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. за подання позивної заяви та 2643,00 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, внаслідок порушення ПКЕЕН - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» вартість не облікованої електричної енергії у сумі 45261,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви - 1762,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги - 2643,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 10 вересня 2019 року.

Судді: С. В. Кухар

О. В. Крилова

Е. А. Онищенко