Провадження № 2/638/1716/19
05 лютого 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Семіряд І.В.,
За участю секретарів Комлєва Д.В., Романової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради «Про поновлення порушеного права та вселення»,-
20.08.2018 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення порушеного права та вселення.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 На теперішній час шлюб розірвано рішенням суду. У шлюбі у них народилась дитина ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час з відповідача на утримання дитини стягнуто аліменти, рішенням суду. З 21.05.2005 вона, позивач, зареєстрована разом з відповідачем у квартирі АДРЕСА_1, з 22.08.2006 за цією ж адресою зареєстрована їх дитина. Після розірвання шлюбу її колишній чоловік вигнав її та дитину з квартири та перешкоджає проживати у ній. Позивач вважає, що відповідач порушує її право та право їх спільної дитини на житло, яке встановлене Конституцією України. У зв'язку з чим позивач просить поновити її порушене право та вселити її та дитину за місцем її реєстрації. Розподілити судові витрати.
Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповістив.
Третя особа у судове засідання не з'явились, звернулись до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, окрім того зазначили, що на їх думку, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині поновлення порушеного права на користування АДРЕСА_1 малолітнього ОСОБА_2 за місцем реєстрації відповідають інтересам дитини.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи приходить до наступного:
Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. На теперішній час шлюб розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова, видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 від 19.06.2013 (а.с.7,8).
Від шлюбу у сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_3, народилась дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3, видане 11.08.2006 (а.с.6).
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою АДРЕСА_3
Як випливає з позовної заяви, після розірвання шлюбу ОСОБА_3 перешкоджає ОСОБА_1 та їх спільній дитині ОСОБА_2 проживати у АДРЕСА_4 З цього приводу позивач ОСОБА_1 зверталась до Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області, але листом начальника Шевченківського ВП їй було повідомлено, що факт неправомірних дій по відношенню ОСОБА_1 виявлений не був (а.с.40).
Згідно із частиною третьою статті 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
За приписами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Положеннями статті 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.
Згідно із частиною четвертою статті 156 ЖК припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
На вселення до батьків їхніх неповнолітніх дітей згода власника не потрібна (частина друга статті 156, частина перша статті 161 ЖК).
Також суд бере до уваги позицію Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР щодо врахування прав та інтересів малолітнього ОСОБА_2 під час ухвалення рішення у справі та з цього приводу зазначає наступне.
Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 грудня 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно з частиною другою статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
Отже, суд вважає, що не вселення ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_2 до спірного житлового приміщення буде суперечити забезпеченню вищезазначених прав дитини.
У відповідності до ст. 141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 264, 265, 279,280 ЦПК України, ст.ст. 64,156 Житлового Кодексу України, ст. ст. 319,321,383,391 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради «Про поновлення порушеного права та вселення» - задовольнити.
Вселити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1) разом з неповнолітнім ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) за місцем їх реєстрації за адресою АДРЕСА_2.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований АДРЕСА_5) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована АДРЕСА_5) сплачену суму судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.02.2019.

Суддя - І.В. Семіряд