Справа№328/2250/19
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2019 року місто Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Гавілей М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька. Просить надати дозвіл на багаторазові тимчасові поїздки, виїзди/вїзди на тимчасово неконтрольовану територію у Донецькій області, Республіки Болгарії, Польщі та будь-якої іншої держави Шенгенської угоди, з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди та супроводу батька дитини ОСОБА_2 .

Подана заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, всупереч п. 5 ч. 3 ст. 177 ЦПК України в даній позовній заяві відсутнє обґрунтування вимог позивача з зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Позивач, посилаючись на те, що малолітньої дитина на даний час проживає разом з нею, не надала доказів щодо підтвердження даного факту.

Не вказано у позовній заяві про наявність чи відсутність рішення органу опіки і піклування, яким би підтверджено, з ким із батьків проживає дитина чи про наявність іншого документу (рішення суду про визначення місця проживання дитини) про наявність вказаного факту.

Крім того, позовна заява не містить відомостей щодо того, чи стягуються аліменти з відповідача на утримання малолітньої дитини, чи має місце ухилення останнім від примусового стягнення аліментів на утримання дитини; чи існує заборгованість по сплаті аліментів, якщо так, то за який період.

Позовна заява не містить посилань на докази відмови позивачу у виїзді малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею за межі України, не додано відповідних доказів, а відтак існує сумнів у наявності спору.

Окрім вищенаведеного, слід звернути увагу позивача на нормативно-правові акти України, які регулюють відносини з приводу надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька та надання дозволу на оформлення та виготовлення документів для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини за кордон та враховуючи їх привести позовні вимоги у відповідності до них.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до пп.1 п.4 вказаних Правил виїзд за межі України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.

Відповідно до п.5.1.1 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого Наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ ( керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей» № 222 ог від 14.04.2017 р., в`їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р.№ 57.

Отже, виходячи з аналізу зазначених вище правових норм, дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька на підставі наведених нормативних положень є разовим, тобто таким, що надається судом на конкретно визначену поїздку із конкретно визначеним періодом перебування за кордоном.

Надання за рішенням суду дозволу на майбутнє на постійні виїзди дитини, без згоди батька суперечить нормам матеріального права, які визначають рівність прав та обов`язків одного з батьків відносно виховання дитини, чим фактично позбавляє батька дитини можливості брати участь у її вихованні та можливості спілкування з нею.

Зазначене узгоджується з Постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 по справі № 712/10623/17.

В своїй позовній заяві позивач конкретно не вказала куди саме вона просить надати дозвіл (в яку країну Шенгенської угоди) та не обґрунтувала, на який проміжок часу має намір виїхати з дитиною за кордон, а також не зазначила часу виїзду.

Позивачу необхідно довести відповідність поїздки інтересам дитини (відпочинок, розвиток, оздоровлення, відвідування родичів, тощо), надати підтверджуючі це докази.

Крім того, в якості заінтересованої особи вказано орган опіки та піклування Токмацької міської ради, коли у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Тому з урахуванням положень ст. 42 ЦПК України та Постанови КМУ № 866 від 24 вересня 2008 р. позивачу в якості третьої особи необхідно зазначити відповідний орган опіки та піклування за місцем проживання малолітньої дитини.

Також позовна заява в порушення вимог ст. 175 ЦПК України не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. (ч. 5 ст. 95 ЦПК України)

Проте позивачем всупереч вказаним вимогам закону до позовної заяви додано ксерокопії письмових доказів, які не засвідчені у встановленому законом порядку.

Також позивачем не дотримано вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки у позовній заяві не зазначено дані щодо наявності у позивача чи інших осіб оригіналів письмових доказів, які додані до позову.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного позовна заява підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку протягом семи днів з дня вручення цієї ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175,177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 13, 95, 174,175,177,185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення зазначених недоліків семиденний строк з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя