Ухвала

Іменем України

31 січня 2019 року

м. Київ

справа № 585/170/18

провадження № 61-1648ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

СинельниковаЄ. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області

від 29 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 06 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, прокуратури Сумської області, Міністерства внутрішніх справ України в особі Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Недригайлівський районний відділ управління Міністерства внутрішніх справ України

в Сумській області, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури

та суду,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом

до Державної казначейської служби України, прокуратури Сумської області, Міністерства внутрішніх справ України в особі Головного управління Національної поліції в Сумській області про стягнення 255 025, 50 грн

у рахунок відшкодування моральної шкоди, 38 500 грн на відшкодування сплачених сум за надання правової допомоги у кримінальній справі та 6 тис. грн судових витрат, понесених ним у зв'язку з розглядом цієї справи.

Позовна заява мотивована тим, що 10 березня 2012 року слідчим слідчого відділу Недригайлівського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області(далі - Недригайлівський РВ УМВС України в Сумській області) відносно нього порушено кримінальну справу № 12130010 за ознаками злочину, передбаченого частиною першою

статті 286 КК України. Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 23 листопада 2017 року, визнано

ОСОБА_4 невинуватим у пред'явленому обвинуваченні

за частиною першою статті 286 КК України та виправдано. Позивач зазначив, що внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності йому було завдано майнової та моральної шкоди.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Сумської області від 06 вересня 2018 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України, шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_4 255 025, 50 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, 38 500 грн на відшкодування сплачених сум у зв'язку з наданням правової допомоги у кримінальній справі та 3 тис. грн судових витрат на правничу допомогу, понесених у цій справі.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної казначейської служби України, яку подано 10 січня 2019 року, в якій заявник просить скасувати рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області

від 29 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 06 вересня 2018 року, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на його пропуск у зв'язку з поверненням первинно поданої касаційної скарги.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 ЦПК України.

Враховуючи строки поштового обігу кореспонденції при поверненні первинно поданої заявником касаційної скарги, є підстави вважати, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин. Заява про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню, а строк - поновленню.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що позивач не довів конкретний характер та обсяг страждань та не підтвердив факт заподіяння моральної шкоди належними та допустимими доказами. На думку заявника, розмір відшкодування моральної шкоди обрахований неправильно. Рішення судів, які оскаржуються, заявник вважає немотивованими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право

на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У відповідності до частини першої статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

У відповідності до частини третьої статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 був підданий кримінальному переслідуванню і незаконно протягом 68 місяцівта 13 днів перебував під слідством та судом, а тому наявні підстави для відшкодування йому моральної шкоди в порядку і розмірі, які визначені Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Суди правильно застосували вказані норми матеріального права, встановили розмір мінімальної заробітної плати на час розгляду справи в суді першої інстанції, кількість місяців перебування позивача під слідством й судом та визначили розмір відшкодування моральної шкоди, врахувавши характер та обсяг страждань, яких зазнав ОСОБА_4, характер немайнових втрат, вимушених змін у його життєвих і робочих стосунках.

Висновки щодо питання правильного застосування норм права, порушеного у касаційній скарзі, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 383/596/15 (провадження № 14-342цс18), у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судувід 21 листопада 2018 року у справі № 159/3290/17 (касаційне провадження № 61-21443св18), від 26 грудня 2018 року у справі № 761/12514/17-ц (касаційне провадження № 61-10656св18).

Суди вирішили спір у відповідності до вказаних висновків Верховного Суду.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі

з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного впровадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд вже викладав в своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у відповідності з таким висновком.

Таким чином, за результатами оцінки доводів касаційної скарги Державної казначейської служби Українита змісту судових рішень колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 389, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання Державної казначейської служби України про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 травня 2018 року та постанови Апеляційного суду Сумської області від 06 вересня 2018 року задовольнити.

Поновити Державній казначейській службі України строк на касаційне оскарження рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області

від 29 травня 2018 року та постанови Апеляційного суду Сумської області від 06 вересня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 06 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, прокуратури Сумської області, Міністерства внутрішніх справ України в особі Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Недригайлівський районний відділ управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду, - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

С. Ф. Хопта