ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

31 січня 2019 року

м. Харків

справа № 643/6098/16-ц

провадження № 22-ц/818/353/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Сватенко Н.В.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1, про призначення повторної експертизи у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова, ухвалене 30 липня 2018 року о 13 годині 07 хвилин у складі судді Погасій О.Ф.,-

УСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсним заповіт, складений 17.12.2004 ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1. 29.01.2016 ОСОБА_1 звернувся до Третьої Харківської державної нотаріальної контори (надалі ХДНК) з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4, за якою була заведена спадкова справа № 20/2016. При цьому нотаріус повідомив позивачу про наявність заповіту, залишеного ОСОБА_4 на користь своєї дружини ОСОБА_2 ОСОБА_1 вважає, що його батько за обставинами свого життя та за станом свого здоров'я не міг залишити такий заповіт, та його волевиявлення не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, оскільки ОСОБА_4 на час укладення заповіту був тяжко хворим на онкологічне захворювання.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не доведено невідповідність заповіту ОСОБА_4 його дійсному волевиявленню, оскільки згідно відповіді державного нотаріуса Восьмої ХДНК Кретової О.В. при посвідченні заповіту за зовнішніми ознаками не виникало жодних сумнівів в адекватності та можливості ОСОБА_4 усвідомлювати значення, зміст, правові наслідки своїх дій. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 616 від 25.08.2017 р., ОСОБА_4 за представленими даними у період часу, якому відповідає посвідченню заповіту 17.12.2004 року, хронічного, стійкого психічного розладу не виявляв. Усвідомлення заповідачем значення своїх дій на час складення заповіту також підтвердилося показаннями свідків. Доводи позивача ґрунтуються на його припущеннях.

В поданій 30 серпня 2018 року апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки судово-психіатричного експерта щодо відсутності у батька позивача на час посвідчення заповіту хронічного, стійкого психічного розладу є сумнівними, оскільки суперечать іншим матеріалам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечує проти її задоволення. Посилається на недоведеність наявності захворювання у ОСОБА_4 на час складання заповіту і в подальшому, яке б унеможливило його розуміння змісту здійснюваного правочину. Посилання на неналежність висновку експерта належними доказами не підтверджені та відображають суб'єктивне ставлення апелянта до експертного дослідження.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1, заявила клопотання про призначення у справі повторної посмертної судово - психіатричної експертизи на вирішення якої просила поставити питання: «1. З якого часу ОСОБА_4 захворів на онкологічне захворювання?, 2. Які лікарські препарати йому призначалися?, 3. Чи могли лікарські препарати вплинути на психолого- психіатричний стан ОСОБА_4?, 4. Які індивідуально-психологічні особливості мав ОСОБА_4?, 5 Яка особистісна значимість для ОСОБА_4 обставин, за яких було укладено заповіт 17.12.2004 року?, 6. У якому емоційному стані був ОСОБА_4 під час укладання заповіту 17.12.2004 року?, 7. Чи здатним був ОСОБА_4, з урахуванням визначених обставин, усвідомлювати і якою мірою, фактичний зміст власних дій та їх наслідків?, 8. Чи здатний був ОСОБА_4 зважаючи на його вікові особливості, фізичний та психічний стан, дію лікарських препаратів у момент складання заповіту 17.12.2004 року, повною мірою усвідомлено приймати рішення, адекватне ситуації, та повною мірою усвідомлено реалізовувати його?

Клопотання обґрунтоване тим, що допитана в якості свідка експерт не змогла чітко надати пояснення на питання сторони Позивача. Окрім того, експерт зазначила, що питання, які ставилися перед експертом в ухвалі щодо психологічного стану піддослідного, не відносяться до компетенції психіатричної експертизи, що проводилася у справі. ОСОБА_3 також посилалася на те, що експерт не змогла усунути суперечності Висновку судово - психіатричного експерта № 616 від 25.08.2017 року (надалі Висновок) з іншими матеріалами справи, зокрема, поясненнями свідків та атестаційними характеристиками, що викликає сумнів у правильності зазначеного Висновку.

Представник відповідача проти задоволення клопотання заперечував, вважав, що у Висновку немає протиріч з іншими матеріалами справи. Допитаний в судовому засіданні експерт дав вичерпані пояснення з приводу Висновку. В матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення справи.

Судова колегія, заслухавши пояснення сторін з приводу заявленого клопотання та дослідивши ухвалу Московського районного суду від 14 червня 2017 року про призначення у справі посмертної судово - психіатричної експертизи у відношенні ОСОБА_4 (надалі Ухвала) ( т.2 а.с. 25 - 26), висновок судово - психіатричного експерта № 616 (т.2 а.с. 47 - 53), вважає, що підстави для задоволення клопотання про призначення у справі повторної посмертної судово - психіатричної експертизи у відношенні ОСОБА_4 відсутні.

Згідно ч.2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Представник позивача обґрунтовує своє клопотання тим, що експерт в супереч вимог Ухвали не зробив висновків стосовно психологічного стану покійного, проте згідно резолютивної частини Ухвали питання щодо психологічного стану ОСОБА_4, що могли вплинути на його поведінку під час складання заповіту, експерту не ставилися.

Посилання в клопотанні на суперечливі дані Висновку з іншими матеріалами справи належним чином не мотивовані, а саме не зазначено які конкретно дані висновку експерта суперечать конкретному доказу у справі і як це вплинуло на результат проведеної експертизи.

За таких обставин у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати Висновок неповним, неясним або необґрунтованим. У задоволенні клопотання ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1, про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи належить відмовити.

Керуючись ст.ст.103, 104, 113, 260, 261 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1,про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з негайно після її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний