Справа № 462/5857/19
УХВАЛА

13 вересня 2019 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: Відкрите акціонерне товариство Львівська макаронна фабрика, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтерес Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Промсіті Трейд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітіком Естейт», Приватний нотаріус Гулієв Анатолій Агаджанович, Приватний виконавець Білецький Ігор Миронович, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 22.08.2019 року №2634/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень»,

встановив:

12.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити Відкритому акціонерному товариству «Львівська макаронна фабрика», місце знаходження: 79022, місто Львів, вул. Городоцька, 170. Код та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, шляхом укладення договору купівлі-продажу, у тому числі шляхом продажу майна з аукціону, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду тощо, а також вчиняти будь-які дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що 12 вересня 2019 року позивачем подано до Залізничного районного суду м.Львова позовну заяву до Міністерства юстиції України, треті особи: Відкрите акціонерне товариство Львівська макаронна фабрика, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтерес Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Промсіті Трейд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітіком Естейт», Приватний нотаріус Гулієв Анатолій Агаджанович, Приватний виконавець Білецький Ігор Миронович, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 22.08.2019 року №2634/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень». Оскаржуваний наказ було прийнято відповідачем за результатами розгляду скарги арбітражного керуючого ВАТ «Львівська макаронна фабрика» Тарасенка Тараса Петровича від 23.07.2019 року, яким дану скаргу задоволено в повному обсязі. Зазначив, що дане нерухоме майно було йому передано як забезпечення виконання зобов`язань за договором позики від 16 липня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ТОВ «Сітіком Естейт» (Позичальник), а тому, оскільки рішення про реєстрацію іпотеки та обмеження відчуження нерухомого майна відсутнє в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, дане нерухоме майно може бути в будь-який момент реалізовано. Таким чином, оскаржуваним наказом Міністерства юстиції України порушено його право як іпотекодержателя на зберігання переданого нерухомого майна, яке було передано йому задля забезпечення виконання зобов`язання за договором позики від 16.07.2019р. Додатково зазначив, що арбітражний керуючий ВАТ «Львівська макаронна фабрика» Тарасенко Т.П. оголосив про проведення аукціону, щодо придбання майна ВАТ «Львівська макаронна фабрика», а саме нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі наведеного, вбачається реальна загроза відчуження майна, спір відносно якого перебуває на розгляді у суді, і не вжиття заходів забезпечення позову може завдати йому значної майнової шкоди та в подальшому ускладнити виконання рішення суду в цілому.

Розглянувши заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

На підтвердження своїх доводів заявником до заяви про забезпечення позову додано іпотечний договір від 16.07.2019 року, укладений між ТзОВ «Сітіком Естейт» та ОСОБА_1 , інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої вбачається, що на 17 нежитлових приміщень, шо знаходиться по АДРЕСА_1 накладено обтяження на підставі договору позики від 16.07.2019 року, власником яких зазначено ТзОВ «Сітіком Естейт», наказ Міністерства юстиції України від 22.08.2019р. №2634/5, який скаргу арбітражного керуючого ВАТ «Львівська макаронна фабрика» Тарасенка Т.П. задоволено та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скріншоти оголошення про проведення аукціону ( відкритих торгів) щодо придбання майна банкрута ВАТ «Львівська макаронна фабрика», а саме цілісного майнового комплексу за адресою: м. Львів, вул. Городоцька,170.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, заявник у заяві зазначає про факт укладення договору іпотеки від 16.07.2019 року між ТОВ «Сітіком Естей» та ОСОБА_1 , відповідно до умов якого забезпечується виконання зобов`язання, що виникло у іпотекодавця на підставі договору позики від 16.07.2019 року, укладеного між ним та іпотекодержателем на суму 200 000 грн., з обумовленим в Основному договорі строком повернення боргу 01.07.2020 року без нарахування відсотків за користування позикою. В забезпечення виконання зобов`язань за основним договором Іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якого сторони оцінили в суму 22 000 000 грн.

Досліджуючи зазначені докази, суд приходить висновку про те, що скріншоти оголошення про проведення аукціону (відкритих торгів) щодо придбання майна ВАТ «Львівська макаронна фабрика», а саме цілісного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 є неналежним доказом, оскільки таке містить інформацію лише про цілісний майновий комплекс, який знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , натомість як вбачається із договору іпотеки від 16.07.2019 року, укладеного між ТОВ «Сітіком Естей» та ОСОБА_1 , обтяження накладено на 17 окремих нежитлових приміщень. Крім того, площа нежитлових приміщень, на які накладено обтяження згідно договору іпотеки від 16.07.2019р., не співпадає із площею того нерухомого майна, яке виставлено на продаж. Також, як вбачається із іпотечного договору та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, обтяження накладено на 17 нежитлових приміщень, натомість як вбачається із долученого скріншоту із сайту ВГС України на продаж виставлено 7 майнових комплексів ВАТ «Львівська макаронна фабрика». Крім того, долучені до заяви докази не містять інформації про дійсного власника нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .Суд також бере до уваги той факт, що розмір позики між ОСОБА_1 та ТзОВ «Сітіком Естейт» становить 200 000 грн., в іпотеку передано 17 нежитлових приміщень, які сторони оцінили у 22 000 000 грн., що явно неспіврозмірне сумі боргу.

У постанові Верховного суду України від 25.05.2016 року, прийнятій за результатами розгляду справи №6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої, метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи наведене, суд дійшов переконання, що заявником не надано достатніх доказів для вжиття заходів забезпечення поданого позову, долучені докази містять суперечності, що позбавляє суд можливості на даній стадії пересвідчитись про наявність спору між сторонами, встановити власника нерухомого майна, яке заявник просить арештувати. Викладені в заяві мотиви та долучені до неї докази викликають сумніви та не дають підстав вважати про наявність недобросовісних дій Міністерства юстиції України. Крім того заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.Разом із тим, ґрунтовні доводи про існування обставин, які можуть бути підставою для забезпечення такого позову, зокрема, доводи про те, чому без забезпечення позову буде неможливо виконати рішення суду, у заяві позивача відсутні. Натомість всі доводи у заяві про забезпечення позову зводяться до можливої передачі майна в користування третім особам.

За наведеного, суд дійшов висновку про відсутність необхідних підстав для забезпечення позову на даній стадії судового розгляду, тому вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 149,153 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

відмовити ОСОБА_1 узадоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, або у порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя /підпис/ Постигач О.Б.

З оригіналом згідно

Суддя Постигач О.Б.