Справа № 737/533/19
Проваждення № 2/737/240/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 вересня 2019 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А.С.
секретар судового засіданняЮрченко М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу№ 737/533/19
за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
учасники справи та представники:
позивачне з`явився
відповідач не з`явився

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; у будинку зареєстровані ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 , який є чоловіком сестри його дружини. Однак відповідач тривалий час не проживає у даному будинку без поважних причин, родинних стосунків не підтримує, участі у веденні господарства не приймає, особистих речей відповідача у будинку немає. Реєстрація відповідача в будинку позивача створює останньому ряд перешкод, а саме: він вимушений нести додаткові витрати на сплату житлово-комунальних послуг, які нараховуються на кількість зареєстрованих осіб та не може отримати житлових соціальних пільг, оскільки для їх нарахування визначається сукупний дохід та кількість зареєстрованих осіб за вказаною адресою.

Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, направлені замісцем реєстрації судові повістки повернені без вручення, з поміткою «не проживає», про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб - порталі "Судова влада України". Причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов, інших клопотань, заяв від нього також не надійшло.

Позовна заява надійшла до суду 21 травня 2019 року.

Суддя своєю ухвалою 30 липня 2019 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви та після отримання відомостей щодо місця реєстрації відповідача, заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у даній справі, судове засідання призначено на 27 серпня 2019 року та було відкладено на 09 вересня 2019 року.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

За сукупності наведених обставин судом прийнято ухвалу про заочний розгляд справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.

Власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 6).

Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області в будинку який належить на праві власності ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.4).

Комісією в складі в.о. старости с. Бакланова Муравійка ОСОБА_4 та місцевих жителів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проведено перевірку факту проживання ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 . В результаті перевірки виявлено, що ОСОБА_2 дійсно не проживає за даною адресою з 2006 року (а.с.6).

Предметом позову, що розглядається, є вирішення питання про втрату права користування житлом громадянина, який відсутній за зареєстрованим місцем проживання понад установлені законом строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або права та інтересу.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу УРСР (далі ЖК УРСР) визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

У ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР вказано, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічні норми визначені у ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне з ним господарство.

Отже, користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з ч. 1 ст. 34 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Надані стороною позивача докази узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності, у своїй сукупності достатні для висновку про те, що ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації більше одного року без поважних причин, виходячи з чого його належить визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням за зазначеною адресою.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280, 282, 289, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 ) задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 09 вересня 2019 року.

Суддя А. С. Лібстер