Справа № 2/593/73/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2019 р.

Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Музики Я.М.

з участю секретаря Лещук Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережани цивільну справу за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.04.2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms./pages/70/ складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Однак відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, в результаті чого станом на 30.09.2018 року має заборгованість - 137887,43 грн., яка складається з наступного: 2580,41 грн. - заборгованість за кредитом; 129857,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5450,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості, а тому заборгованість до стягнення становить 114262,00 грн., також позивач просить стягнути судові витрати в розмірі 1921,00 грн.

На адресу суду відповідачем ОСОБА_1 було надіслано відзив на позовну заяву із змісту якого вбачається, що позовних вимог він не визнає, оскільки позовна заява та доданий розрахунок заборгованості є не зрозумілими та не розбірливими, крім цього у документах підроблений його підпис, а також додав, що кредитна картка була заблокована у 2013 році і з цього часу він нею не користувався.

Представником позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надіслано відповідь на відзив, у якому зазначено, що посилання відповідача на отримання неякісних копій документів позовної заяви не обґрунтовані, тому, що він може ознайомитися із матеріалами справи у суді. А також доповнив, що укладений 11.04.2012 р. кредитний договір на даний час є чинним, вимог про визнання цього договору з тих чи інших підстав, а також внесення до нього зміни чи розірвання позичальник у встановленому порядку не заявляв. Щодо строку позовної давності звернення до суду позивач зазначив, що строк перевипущеної картки діє до останнього дня 09.2016 р., а позивач звернувся із позовом 12.01.2019 р.

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, хоча про слухання справи був повідомлений належним чином, суду було надано клопотання про слухання справи у відсутності їхнього представника, позов підтримують.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 просить відмовити позивачу АТ КБ «ПРИВАТБАНК у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку із спливом строків позовної давності.

У судовому засіданні адвокат Мартищук Л.П., яка представляє інтереси відповідача ОСОБА_1 стосовно поданого позову заперечила, вважає його безпідставним та просить відмовити у його задоволенні.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши учасників процесу, прийшов до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до задоволення не підлягають, виходячи із таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 11.04.2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

В свою чергу відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в результаті чого станом на 30.09.2018 року має заборгованість в розмірі 137887,43 грн.

Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості, а тому заборгованість до стягнення становить 114262,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Суд відхиляє доводи позивача, що до правовідносин між сторонами підлягають застосуванню правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (11.04.2012 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (21.01.2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Витяг з Тарифів по престижним картам Visa та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, не визнаються відповідачем та не містять його підпис, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 11.04.2012 року року шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Крім того, надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання ).

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Згідно роз`яснень, п.31 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення п.7 ч.13 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв`язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткових вимог.

Відповідно до ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони прав на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Тобто, несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

У правовідносинах, в яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, якщо умовами договору визначено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-167цс14 від 12 листопада 2014 року, постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року №638/5487/16ц.

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, слідує, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Датою підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є 11.04.2012 року.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся в суд з позовною заявою про захист свого порушеного права 21.01.2019 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на загальну суму 114262 /сто чотирнадцять тисяч двісті шістдесять дві/ грн. 00 коп. за кредитним договором б/н від 11 квітня 2012 року та судових витрат по справі в розмірі 1921 /одна тисяча дев`ятсот двадцять одна/ грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Я.М. Музика