Справа № 727/6040/19
Провадження № 2/727/1183/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі : головуючого судді Волошина С.О.

секретар судового засідання Бринзила А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Чернівецької міської ради (м.Чернівці, Центральна площа, 1), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю (м.Чернівці по вул.Б.Хмельницького, 64-А) про визнання права власності на самочинно добудовану квартиру,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача Чернівецької міської ради про визнання права власності на самочинно добудовану квартиру, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю.

В позовній заяві позивач вказує, що на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Лірниченко Н.М. та зареєстрованим в реєстрі за №2160, він є власником квартири загальною площею 58,80 кв.м. та розташована в АДРЕСА_3 , що підтверджується копією вищевказаного договору та копією свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.07.2007 року.

10 червня 2009 року виготовлено технічний паспорт на вищевказану квартиру з урахуванням самочинної добудови, надбудови до квартири, внаслідок самочинно добудованих приміщень площа квартири збільшилася і складає 124,2 кв.м.

В подальшому, з метою проведення державної реєстрації змін, які відбулися у квартирі, позивач звернувся до Чернівецької міської ради. Після розгляду звернення Чернівецька міська рада своїм рішенням №625/17 від 08.09.2009 року надала дозвіл Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради на підготовку документів щодо прийняття в експлуатацію об`єктів містобудування з наданням громадянам пільг у пайовій участі на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста.

У грудні 2018 року надано технічний висновок за результатами технічного огляду і оцінки стану будівельних конструкцій будівель і споруд та інженерних мереж про відповідність здійсненої реконструкції квартири АДРЕСА_4 , вимогам державних стандартів, нормативних актів з пожежної безпеки, санітарному законодавству.

Згідно даного висновку, при візуальному огляді основних конструктивних елементів та інженерних мереж квартири встановлено наступне:оглянута будівля не має ушкоджень та деформацій несумісних з його подальшою експлуатацією;приміщення квартири знаходиться в задовільному технічному стані і забезпечують необхідну міцність і несучу здатність в цілому;інженерні мережі знаходяться в задовільному стані;квартира №1 житлового будинку АДРЕСА_6 , придатна для експлуатації в якості житла.

З метою одержання документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири позивач звернувся із заявою до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради про прийняття в експлуатацію квартири АДРЕСА_4 . За наслідками розгляду даної заяви, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради у своєму листі від 29.01.2019 р. № М-9/18-01/11 зазначила, що на момент звернення механізму та умов прийняття в експлуатацію об`єктів збудованих самочинно, чинним законодавством України не передбачено. Також запропоновано відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України звернутися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб.

Відмова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради у прийнятті в експлуатацію вказаного об`єкта перешкоджає зверненню до державного реєстратора та, як наслідок, унеможливлює державну реєстрацію права власності на реконструйовану квартиру, що порушує право позивача на державну реєстрацію права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Позивач вказує, що визнання права власності на реконструйовану квартиру жодним чином не порушує права будь-яких інших осіб, оскільки власник квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_3 не заперечує проти виконаної добудови, надбудови, перепланування та розширення квартири №1 ОСОБА_1 .

Ціна позову визначена на підставі висновку про вартість самочинного будівництва 24.07.2009р., який було проведено з метою визначення розміру пайового внеску при самочинному будівництві, в якій зазначено, що вартість відтворення становить 114518,00 грн (сто чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімнадцять грн 00 копійок).

Посилаючись на ст.376 ЦК України, п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року (в редакції від 28.04.2018року), позивач просить визнати за ним право власності на самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 124,2 м.кв.

06 червня 2019 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі і призначено підготовче судове засідання.

23 липня 2019 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , який проживає в АДРЕСА_2 (а.с.51).

06 серпня 2019 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю (а.с.61).

06 серпня 2019 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці, закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився. До початку судового засідання спрямував на адресу суду клопотання з проханням розглядати цивільну справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, до початку підготовчого судового засідання представник ЧМР Я.Остафійчук спрямував на адресу суду заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позову і просить розгляд справи проводити у їх відсутність.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до початку підготовчого судового засідання спрямував на адресу суду заяву, згідно якої вказав, що він є мешканцем та власником квартири АДРЕСА_7 . В даному будинку тільки дві квартири. Щодо задоволення позову ОСОБА_1 який є його сусідом не заперечує, самочинна добудова не порушує його прав. Просив розгляд справи проводити у його відсутність (а.с.58).

Представник третьої особи Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справу, про поважність причин неявки суд не повідомили. Також пояснень з приводу позовних вимого ОСОБА_1 суду не надали.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, ухвалив здійснювати судове засідання без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до положень ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , є власником квартири АДРЕСА_4 , на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 25.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Лірниченко Н.М., зареєстрованим в реєстрі за №2160, та підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15321139 від 23.07.2007 року (а.с.5-7). З даного договору купівлі-продажу квартири вбачається, що зазначена квартира складається з двох житлових кімнат загальною площею 58,80 м.кв.

10 червня 2009 року,за наслідками здійсненої позивачем самочинної добудови та надбудови до квартири, Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт (інвентаризаційну справу) на квартиру АДРЕСА_4 (а.с.8-12). З експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку літера «А» по АДРЕСА_6 , що квартира №1 має загальну площу 124,2 м.кв., в тому числі: в підвалі- 32,8 кв.м., на першому поверсі - 71,7 кв.м., на другому поверсі - 52,5 кв.м., з яких житлова площа складає 73,80 м.кв., підсобна 50,40 м.кв. (а.с.12).

Рішенням Чернівецької міської ради №625/17 від 08.09.2009 року надано дозвіл Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради на підготовку документів щодо прийняття в експлуатацію об`єктів містобудування з наданням громадянам пільг у пайовій участі на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста: п.1.2 ОСОБА_1 звільнено від оплати за самовільне будівництво на 75 відсотків (24-25).

В грудні 2018 року Чернівецьким міським бюро технічної інвентаризації надано технічний висновок за результатами технічного огляду і оцінки стану будівельних конструкцій будівель і споруд та інженерних мереж про відповідність здійсненої реконструкції квартири АДРЕСА_4 , вимогам державних стандартів, нормативних актів з пожежної безпеки, санітарному законодавству (а.с.13-22). Згідно даного технічного висновку, при візуальному огляді основних конструктивних елементів та інженерних мереж квартири АДРЕСА_4 встановлено наступне: оглянута будівля не має ушкоджень та деформацій несумісних з його подальшою експлуатацією;приміщення квартири знаходиться в задовільному технічному стані і забезпечують необхідну міцність і несучу здатність в цілому;інженерні мережі знаходяться в задовільному стані;квартира №1 житлового будинку АДРЕСА_6 , придатна для експлуатації в якості житла.

В листі від 29.01.2019 р. № М-9/18-01/11 на заяву ОСОБА_1 про прийняття в експлуатацію квартири АДРЕСА_4 , Інспекція державного архітектурно- будівельного контролю Чернівецької міської ради зазначила, що механізму та умов прийняття в експлуатацію об`єктів збудованих самочинно, чинним законодавством України не передбачено. Також запропоновано відповідно до ст.376 Цивільного кодексу України звернутися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб (а.с.23).

Згідно висновку про вартість самочинного будівництва 24.07.2009р., який проведено з метою визначення розміру пайового внеску при самочинному будівництві, виконаного оцінювачем ОСОБА_4 , що діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, виданого ФДМУ №6233/07 07.11.2007 року, Свідоцтво про державну реєстрацію в реєстрі оцінювачів №2108 від 30.12.2004 року, вартість самочинного перепланування становить 114518,00 грн. (сто чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімнадцять грн.. 00 копійок) (а.с.26).

Із заяви, яка посвідчена приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Олійник І.М., вбачається, що ОСОБА_2 , ідентифікаційний код № НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області 27.09.2007 року, який є власником квартири АДРЕСА_7 , не заперечує проти виконаної добудови, надбудови, перепланування та розширення квартири №1 ОСОБА_1 , не має і не буде мати претензій будь-якого матеріального характеру до позивача (а.с.27). Власноручно написана заява аналогічного змісту подана ОСОБА_2 до канцелярії Шевченківського районного суду м.Чернівці 06.08.2019 року (а.с.58).

З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №339795 від 07.07.2008 року вбачається, що земельна ділянка площею 0,10 га по АДРЕСА_6 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд належить ОСОБА_1 (а.с.40).

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають до задоволення, з наведених нижче підстав.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно з ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно п. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно пункту 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011року (в редакції від 28.04.2018року) у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Згідно пункту 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 „Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" роз`яснено, що не може бути застосовано правила статті 376 ЦК при вирішенні справ за позовами про визнання права власності на самочинно переобладнані квартири в багатоквартирних будинках різних житлових фондів, оскільки такі правовідносини врегульовано іншими нормами законодавства, зокрема статтею 383 ЦК та відповідними нормами Житлового кодексу України щодо власників квартир. Відповідно до п.9 зазначеної постанови

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Отже, вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

У рішенні Конституційного суду України №18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права.

Отже, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Будівництво будь-якого об`єкта має відповідати вимогам законодавства, містобудівної документації, а також містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки (Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Контроль за додержанням законодавства та містобудівної документації при забудові територій здійснюють виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад. Ці повноваження виконавчих комітетів місцевих рад передбачені ст.31З Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 14 Закону України «Про основи містобудування».

Судовий розгляд щодо визнання права власності є правовим способом визначення відповідності самочинно збудованого об`єкта вимогам законодавства, а також тієї містобудівної документації, умовам і обмеженням забудови, які діють на відповідній території, та допускається лише з залученням органу, який, здійснюючи контроль, визначить відповідність об`єкта самочинного будівництва вимогам чинного законодавства.

Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положення про державну архітектурно-будівельну інспекцію України», затвердженого постановою КМУ № 294 від 9 липня 2014 року, Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ №553 від 23 травня 2011 року, Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13 квітня 2011 року №461, зі змінами, внесеними Постановою КМУ №750 від 08 вересня 2015 року» органом, який здійснює прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, є Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.

Прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до I-III категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до IV і V категорії складності, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката. Датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Рішення такого органу про повернення декларації чи про відмову у видачі сертифіката може бути оскаржено до суду.

Відповідно до пункту 27 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13 квітня 2011 року №461 орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви приймає рішення про видачу сертифіката або про відмову в його видачі. Підставою для відмови у видачі сертифіката є: неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката; виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; невідповідність об`єкта проектній документації на будівництво такого об`єкта та/або вимогам будівельних норм, стандартів і правил.

У разі прийняття рішення про відмову у видачі сертифіката орган державного архітектурно-будівельного контролю надсилає замовнику (уповноваженій ним особі) у спосіб, відповідно до якого були подані документи, протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви рішення з обґрунтуванням причин відмови за формою згідно з додатком 11 до цього Порядку (відмова у видачі сертифіката).

Рішення про відмову у видачі сертифіката оприлюднюється на офіційному веб-сайті відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю протягом одного робочого дня після його прийняття.

Після усунення недоліків, що стали підставою для прийняття рішення про відмову у видачі сертифіката, замовник може повторно звернутися до органу державного архітектурно-будівельного контролю для видачі сертифіката.

Однак у матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 отримав відмову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, визначеному законодавством.

Наявний у матеріалах справи лист Інспекції ДАБК від 29 січня 2019 року, яким позивачу надано відповідь на його заяву про прийняття в експлуатацію квартири АДРЕСА_9 , не є належним доказом відмови у прийнятті об`єкта в експлуатацію.

Незважаючи на очевидну безпідставність позову та порушення інтересів територіальної громади, відповідач та третя особа Інспекція ДАБК не заперечували проти його задоволення.

Крім того, позивачем не представлено суду доказів, які б підтверджували наявність спору між ним та Чернівецькою міською радою з приводу відмови у прийнятті в експлуатацію самовільної добудови.

Суд також звертає увагу на ту обставину, що Чернівецька міська рада та Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю є відокремленими юридичними особами, кожна з яких несе самостійну юридичну відповідальність, що не було враховано позивачем при зверненні з позовом до суду.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Таким чином, необхідно в задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на самочинно добудовану квартиру, відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись пункту 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 „Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)"; п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункту 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011року (в редакції від 28.04.2018року), ст.ст.16, 319, 321, 357, 376 ЦК України, ст.ст.4, 7, 8, 10, 12, 13, 81, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу ХІІ. Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю про визнання за ОСОБА_1 права власності на самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 124,2 м.кв. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу (в порядку вимог ст.352, 354 ЦПК України) до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівців або безпосередньо до апеляційної інстанції протягом 30 - ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ : С.О. Волошин