КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/1915/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 359/3480/18

31 січня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» Литвиненко Олени Леонідівни на рішення Баришівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Лисюка О.Д., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариств Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

07 травня 2018 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», звернулося до Баришівського районного суду Київської областіз позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 19 жовтня 2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Підписана відповідачем заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг у сукупності складають кредитний договір. Відповідач своїх зобов'язань за укладеним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 36 137,15 грн., яка складається з: 2006,43грн. - заборгованості за кредитом; 618,30грн. - заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 31315,41 грн.- пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1697,01 грн. - штраф (процентна складова). Просив стягнути вказану заборгованість в судовому порядку.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не з"явилась, заперечень чи письмових пояснень суду не надала.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2018 рокуПублічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 20 листопада 2018 року представник Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» ЛитвиненкоОлена Леонідівна подалаапеляційну скаргу, в якій просить рішення Баришівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2018 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, судом неправильно застосовані норми матеріального права, неповно з'ясовані обставини справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті. Зазначає, що висновки суду 1-ї інстанції про те, що між позивачем та відповідачем не укладено жодного кредитного договору є необґрунтованими, оскільки судом 1-ї інстанції не надано належної правової оцінки наданим банком доказам на підтвердження факту укладення кредитного договору та невиконання його умов відповідачем. Так, поза увагою суду 1-ї інстанції залишився той факт, що у анкеті-заяві від 10 жовтня 2010 року, зокрема, зазначено, що позичальник згоден з тим, що ця заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті банку ww.privatbank.ua. ОСОБА_5 зобов'язується виконувати вимоги Умов і правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку - www.privatbank.ua, тобто сторони уклали кредитний договір та відповідач у суді не спростував розрахунок банку.

В судовому засіданні представник Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Бригинець АнютаАнатоліївна повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання повторно не з"явилась, про день та час слухання справи судом повідомлена у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 жовтня 2010 рокуОСОБА_5 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк».

Цього ж дня, 19 жовтня 2010 рокуміж ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

З наявної в матеріалах справи довідки Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» вбачається, що на виконання умов кредитного договору № б/н від 19 жовтня 2010 року банком було надано ОСОБА_5 кредитну картку НОМЕР_2 дії з 19 жовтня 2010 року по 10.2014 року.

Згідно з пунктом 2.1.1.2.1 Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата отримання картки, зазначена в заяві.

Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову.

Згідно з пунктом 2.1.1.12.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені витрати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному у тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується пунктом 2.1.1.12.6 договору.

Сплату процентів за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання).

Відповідно до пункту 1.1.7.11 договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк.

ОСОБА_5 свої обов'язки за кредитним договором №б/н від 19 жовтня 2010 рокуналежним чином не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості, а тому Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості на загальну суму 36 137,15 грн., яка складається з: 2 006,43 грн. - заборгованості за кредитом; 618,30 грн. - заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 31315,41 грн. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1697,01 грн. - штраф (процентна складова).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,суд 1-ї інстанції посилався на те, що позивачем не доведено факт існування кредитних правовідносин між сторонами,а тому наявні всі правові підстави для відмови в задоволенні позовних вимог.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Так, згідно вимог ч.1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач обов'язки за умовами договору виконав, відповідач отримала кредитну картку за НОМЕР_2 строком дії з 19 жовтня 2010 року по 10.2014 року та користувалася кредитним лімітом.

З наявної в матеріалах справи довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки та Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом та відсотками до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені витрати, до 31 жовтня 2014 року включно.

Проте, ОСОБА_5 свої обов'язки за кредитним договором №б/н від 19 жовтня 2010 року належним чином не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У вказаних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий до 31 жовтня 2014 року включно.

Відтак, у межах строку кредитування до 31 жовтня 2014 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову.

Пунктом 1.1.5.25. Умов, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасну оплату послуг , передбачених цим договором, Умовами і Правилами клієнт платить банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1 % від суми заборгованості , але не вище подвійної дисконтної ставки НБУ, що діяла у період , за який платиться пеня, за кожний день прострочення. облікової ставки виконання грошових зобов'язань по договору №б/н від 19 жовтня 2010 року, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

З наданого банком розрахунку заборгованості за договором № б/н від 19 жовтня 2010 року станом на 31 травня 2015 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_5 за кредитом становить суму 1988,40 грн., заборгованість за відсотками - 44,88 грн., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1697,01 грн. - штраф (процентна складова).

З іншого розрахунку банку заборгованість ОСОБА_5 за кредитним договором №б/н від 19 жовтня 2010 року за період з 01 червня 2015 року по 03 квітня 2018 року становить 36 137,15 грн., і складається з: 2 006,43 грн. - заборгованості за кредитом; 618,30 грн. - заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 31 315,41 грн. - пені, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 697,01 грн. - штраф (процентна складова).

Оскільки факт не виконання відповідачем ОСОБА_5 взятих на себе зобов'язань по кредитному договору №б/н від 19 жовтня 2010 року достовірно встановлений, строк дії договору визначений строком дії кредитної картки НОМЕР_2 ( з 19 жовтня 2010 року по 10.2014 року), колегія суддів вважає, що стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає прострочена заборгованість по тілу кредиту, яка обліковується за ОСОБА_5 станом на 31 жовтня 2014 року (на момент закінчення строку дії кредитного договору) в сумі 1996,65 грн., заборгованість за відсотками у розмірі- 106,12 грн., штраф в сумі 500 грн. та штраф (процентна складова) 105,14 грн. (1996,65 грн. заборгованість по тілу кредиту + 106,12 грн. заборгованість по відсоткам х 5 %). Правових підстав для стягнення з відповідача на корить позивача пені на загальну суму 31 315,41 грн. за період з 01 червня 2015 року по 03 квітня 2018 року немає, так як строк дії кредитного договору закінчився 31 жовтня 2014 року.

Відповідно до вимог пункту 1.7 Статуту Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», згідно з рішенням Єдиного акціонера банку від 21 травня 2018 року № 19, змінено тип банку з Публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк». Акціонерне товариство КомерційнийБанк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов"язань Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк».

Доводи позивача про те, що ОСОБА_5 згідно кредитного договору отримала платіжні картки НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_6, НОМЕР_5 і термін дії останньої виданої відповідачу платіжної картки до останнього дня місяця 09.2018 року, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення повністю, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Зі змісту постанови «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів», затвердженої Національним банком України від 30 квітня 2010 року №223, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 липня 2010 року №474/17769 (у редакції, що діяла станом на 30 березня 2014 року), залежно від умов, за якими здійснюються платіжні операції з використанням спеціальних платіжних засобів, можуть застосовуватися дебетова, дебетово-кредитна та кредитна платіжні схеми.

Кредитна схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням спеціального платіжного засобу за рахунок коштів, наданих йому банком у кредит або в межах кредитної лінії.

Кредитна лінія під операції зі спеціальними платіжними засобами відкривається банком на визначений термін і в межах установленого договором ліміту заборгованості або граничної суми кредитування. Строк дії кредитної лінії, яка відкривається під спеціальні платіжні засоби, установлюється договором.

Користувач на власний розсуд або відповідно до умов кредитного договору, якщо кредит має цільовий характер, частково або в повному обсязі використовує кредит протягом строку дії кредитного договору і зобов'язаний повернути кредит та проценти за користування ним на умовах, установлених кредитним договором.

Банк зобов'язаний після виконання взаємних зобов'язань або в разі розірвання чи закінчення терміну дії договору на вимогу користувача видати йому довідку про повернення спеціального платіжного засобу, крім випадків передавання його користувачу у власність, кредиту та процентів за користування ним.

Таким чином, у разі закінчення строку дії кредитної лінії для продовження кредитних відносин між банком та клієнтом, що виникли внаслідок видачі попередньої кредитної картки, має переукладатися кредитний договір на таких самих умовах, на яких він був укладений, з видачею нової платіжної картки під підпис позичальника про її отримання.

З наявної в матеріалах справи довідки Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» вбачається, що на виконання умов кредитно договору №б/н від 19 жовтня 2010 року банком ОСОБА_5 було надано кредитну картку НОМЕР_2 строком дії з 19 жовтня 2010 року по 10.2014 року.

З даної довідки також вбачається, що банком ОСОБА_5 було надано інші кредитні картки НОМЕР_3 строком дії з 20 лютого 2013 року по 07.2015 року, НОМЕР_4 строком дії з 06 серпня 2013 року по 03.2017 року, НОМЕР_6 строком дії з 20 січня 2014 року по 07.2017 року, НОМЕР_5 строком дії з 11 вересня 2014 року по 09.2018 року, НОМЕР_5 строком дії з 29 жовтня 2014 року по 09.2018 року.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами статтей 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розпорядившись своїми процесуальними правами на власний розсуд, позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б обґрунтовано підтверджували існування обставин, про які останній зазначає, а саме: що кредитні картки НОМЕР_3 строком дії з 20.02.2013 року по 07.2015 року, НОМЕР_4 строком дії з 06.08.2013 року по 03.2017 року, НОМЕР_6 строком дії з 20.01.2014 року по 07.2017 року, НОМЕР_5 строком дії з 11.09.2014 року по 09.2018 року, НОМЕР_5 строком дії з 29.10.2014 року по 09.2018 року, видані в межах дії одного й того ж договору кредиту б/н від 19 жовтня 2010 року (термін дії якого закінчився 31 жовтня 2014 року).

Вказані твердження ґрунтуються виключно на поясненнях позивача та жодними іншими документами не підтверджені.

У зв'язку з чим, у колегії суддів, відсутні правові підстави ототожнювати вказані платіжні картки з кредитним договором №б/н від 19 жовтня 2010 року та кредитною карткою НОМЕР_2 строком дії з 19 жовтня 2010 року по 10.2014 року.

Доводи апеляційної скарги про неправильність висновків суду 1-ї інстанції про те, що позивачем не доведено факту існування кредитних правовідносин між сторонами, колегія суддів вважає обґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, з моменту підписання особою анкети-заяви, між банком та нею укладено кредитний договір шляхом приєднання такої особи до запропонованого банком договору.

Судом встановлено, що 19 жовтня 2010 року відповідачем підписано анкету-заяву, якою він погодився на укладення договору про надання банківських послуг та пройшов ідентифікацію у банку. Таким чином, приєднання відповідача до Умов та Правил надання банківських послуг надало йому право на користування банківськими послугами без укладення окремого договору.

19 жовтня 2010 року ОСОБА_5 було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, що було зафіксовано фотографуванням відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, активація нею вказаної кредитної картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення між сторонами кредитного договору.

Отже, ухвалюючи оскаржуване рішення суд 1-ї інстанції не врахував, що отримання та користування відповідачем кредитною карткою за вищевказаним картковим рахунком, фотографія з даною карткою у єдиній клієнтській базі банку, виписка по рахунку, яка містить операції по рахунку клієнта, свідчать про те, що відповідачка своїми діями визнала наявність у неї кредитних правовідносин з Публічним акціонерним товариством «ПриватБанк».

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення Баришівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2018 року та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_5 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованості за договором кредиту від 19 жовтня 2010 року на загальну суму 2707,91 грн., в тому числі заборгованості за кредитом в сумі 1996,65 грн., заборгованості по відсотками в сумі 106,12 грн., штрафу в сумі 500 грн., штрафу (процентна складова) 105,14 грн.

Згідно вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В ході розгляду даної справи Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», було понесено судові витрати по сплаті судового збору до суду 1-ї інстанції в розмірі 1762 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 2643 грн., позовні вимоги та апеляційна скарга задоволені частково на загальну на суму 2707,91 грн., що становить 8% відсотків від суми заявлених вимог.

З урахуванням розміру задоволених вимог відшкодуванню відповідачем на користь позивач підлягають судові витрати у розмірі 141 грн. сплачені за подання позовної заяви та 211,50 грн. сплачені за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 549, 550, 611, 634, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 77,78, 81, 141, 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» Литвиненко Олени Леонідівни задовольнити частково.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства КомерційнийБанк «ПриватБанк» () заборгованість за договором кредиту від 19 жовтня 2010 року на загальну суму 2707,91 грн., в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 1996,65 грн., заборгованість по відсотками в сумі 106,12 грн., штраф в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) 105,14 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства КомерційнийБанк «ПриватБанк» () витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 141 грн., за подачу апеляційної скарги в розмірі 211,50 грн.

В задоволенні решти позовних вимог Акціонерного товариства КомерційнийБанк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 01 лютого 2019 року.

Головуючий: Судді: