Справа 556/1997/13-ц
Номер провадження 2-п/556/4/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2019 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі

головуючої судді - Котик Л.О.,

при секретарі - Соловей Г.С.

за участю заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката ОСОБА_2

представника позивача адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Володимирецького районного суду від 24 березня 2014 року по цивільній справі № 556/1997/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої в результаті злочину,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про перегляд заочного рішення від 24 березня 2014 року у справі № 556/1997/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої в результаті злочину.

Свою заяву обгрунтовує тим, що про вище вказане рішення йому стало відомо лише в листопаді 2018 року, коли отримав лист з ДВС з Постановою про відкриття виконавчого провадження в іншій справі, жодної судової повістки не отримував. Крім того, ОСОБА_1 посилається на докази, які мають істотне значення для вирішення справи, а саме інформація ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ОСОБА_5» про виплату позивачці страхового відшкодування. Однак позивач не залучив в якості співвідповідача дану страхову компанію, чим були грубо порушені права ОСОБА_1 Відтак на підставі вище викладеного, просить скасувати заочне рішення з підстав викладених у заяві та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали заяву про перегляд заочного рішення.

Представник позивача заперечила щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування заочного рішення з підстав, викладених у письмових поясненнях. Відповідач про судове засідання, в якому було ухвалено заочне рішення, повідомлявся судом належним чином, доказів, які б мали істотне значення для перегляду такого рішення не надав.

Заслухавши заявника та його представника, представника позивача, суд приходить до наступних висновків:

Заочним рішенням Володимирецького районного суду від 24.03.2014 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення майнової та моральної шкоди.

20.12.2018 року, відповідачем ОСОБА_1 було подано заяву про перегляд заочного рішення від 24.03.2014 року.

У відповідності до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про наявність підстав для скасування заочного рішення суд констатує слідуюче:

В матеріалах цивільної справи № 556/1997/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої в результаті злочину наявна Постанова про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2014 року, згідно якої ОСОБА_1 сплатив судовий збір в сумі 610,56 грн. в даній справі. Отже, у відповідача були всі можливості для того, щоб дізнатися, що це за справа, як шляхом звернення до суду, так і шляхом доступу до реєстру судових рішень.

Крім того, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи, у порядку та спосіб, передбачені діючим на той час ЦПК України. Проте в заяві про перегляд заочного рішення останній не покликається на поважність причин неприбуття або неповідомлення про причини неприбуття, окрім як неповідомлення його про засідання. Однак, заочний розгляд справи можливий лише у випадку повідомлення відповідача належним чином про дату, час та місце розгляду справи, яким є також повідомлення через ЗМІ. Особа повинна підтримувати звязок із своїм місцем проживання і несе відповідні наслідки непідтримання такого звязку.

У відповідності до підпункту 4 ч.2 ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення має бути зазначене посилання на докази, якими відповідач обгрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Таким доказом ОСОБА_1 вважає лист ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ОСОБА_5» про виплату позивачці страхового відшкодування.

Однак такий доказ не може мати істотного значення для правильного вирішення справи, оскільки не містить інформації про те, коли здійснені відповідні страхові виплати - до постановлення судового рішення чи після нього. А інших доказів щодо часу виплати страхового відшкодування відповідач не надав.

Щодо залучення в якості співвідповідача страхової компанії, то коло осіб, до яких у позивача є претензії, визначається самим позивачем, що чітко визначено ст.51 ЦПК України. Відсутні також і підстави для залучення до розгляду справи страхової компанії у якості третьої особи, оскільки прийняття рішення не вплине на її права і обовязки.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Враховуючи вище викладене, оскільки відповідач про судове засідання, в якому було ухвалено заочне рішення, повідомлявся судом належним чином за адресою його реєстрації як фізичної особи та розміщенням оголошення в газеті, а також, що всупереч покладеним на нього процесуальним обовязкам не повідомив суд про зміну місця свого проживання, чи тривалої відсутності, доказів такої відсутності суду не надав, та зважаючи на те, що заява про перегляд заочного рішення не містить посилання на докази, які мають істотне значення для справи, суд дійшов висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.284-287, ст.288, ст.260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Володимирецького районного суду від 24 березня 2014 року по цивільній справі № 556/1997/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої в результаті злочину, залишити без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Згідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя : Котик Л.О.