ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2290/19 Справа № 208/2912/17 Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С.М. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря - Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 серпня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 28 грудня 2016 року близько 18 год.35 хв., відповідач ОСОБА_1 , керуваючи автомобілем марки Мітцубісі, реєстраційний номер НОМЕР_1 на автодорозі М-12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка, під час руху на 689 км. не врахував важку дорожньо-транспортну обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та під час обгону попутного транспортного засобу КІА реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 допустив занос свого автомобіля, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів. Транспортний засіб КІА реєстраційний номер НОМЕР_2 належить позивачу Публічному акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України». Відповідно до звіту про оцінку автомобіля від 05 квітня 2017 року № 08/17 вартість матеріального збитку завданого позивачу, як власнику транспортного засобу КІА, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 28 грудня 2016 року складає 241 733,70 грн. Позивачем здійснені витрати на транспортування автомобіля з місця ДТП у розмірі 1 250,00 грн., про що складено акт виконаних робіт. Згідно до страхового акту від 07 березня 2017 року частина страхового відшкодування складає 99 490 грн. та залишок суми страхового відшкодування складає 28 670,20 грн. Тому розмір відшкодування складає 128 160,20 грн. Вважає, що з урахуванням права на отримання позивачем страхового відшкодування від страховика відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачеві різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 114 823,50 грн. У зв`язку з чим просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» матеріальну шкоду у розмірі 114 823,50 грн., а також сплачені судові витрати (а.с.1-4).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 серпня 2018 року позовні вимоги ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» - 114 823 (сто чотирнадцять тисяч вісімсот двадцять три) грн. 50 коп. - в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Вирішено питання щодо судового збору(а.с.171-173).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" відмовити у повному обсязі (а.с.178-181).

У відзиві ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" посилається на те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є безпідставною та необґрунтованою, а рішення є законним та обґрунтованим, судом належним чином надана оцінка зібраним у справі доказам, тому просить оскаржуване рішення залишити в силі (а.с.191-198).

У відповіді на відзив апелянт посилається на аналогічні доводи, які викладені в апеляційній скарзі, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог (а.с.210-213).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, 28 грудня 2016 року близько 18 год. 35 хв., відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Мітцубісі, реєстраційний номер НОМЕР_1 на автодорозі М-12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка, під час руху на 689 км. не врахував важку дорожньо-транспортну обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та під час обгону попутного транспортного засобу КІА реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 допустив занос свого автомобіля, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів (а.с.6, 7).

Постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року відповідача ОСОБА_1 було визнано винним за ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно наданих суду доказів вбачається, що транспортний засіб КІА реєстраційний номер НОМЕР_2 належить позивачу Публічному акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (а.с.8, 35, 36).

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля від 05 квітня 2017 року № 08/17 проведеного суб`єктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку завданого позивачу, як власнику транспортного засобу КІА, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 28 грудня 2016 року складає 241 733,70 грн., про що наданий суду звіт про оцінку автомобіля (а.с.9-28).

Окрім цього, позивачем здійснені витрати на транспортування автомобіля з місця ДТП у розмірі 1 250,00 грн., про що складено акт виконаних робіт (а.с.29-30).

Згідно повідомлення ПАТ "Страхова група ТАС" та платіжних доручень № 10629 від 17.03.2017 р. та №18807 від 19.05.2017 р. всього позивачу сплачено страхове відшкодування за пошкодження KIA Sportage д.н. НОМЕР_2 . 128 160 грн.20 коп.(а.с.33-34).

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Вказані висновки суду 1 інстанції відповідають обставинам справи, зроблені відповідно до вимог норм матеріального та процесуального права.

Так, статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1 та 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно частини п`ятої зазначеної статті, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

На підставі викладеного та аналізу зазначених правових норм, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що з вини відповідача ОСОБА_1 позивачу була заподіяна матеріальна шкода, а відтак вона підлягає відшкодуванню останнім.

Згідно звіту про оцінку автомобіля №08/17 від 05.04.2017 р. ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження складає 241 733 грн. 70 коп. (п.7.4 а.с.9-14).

Згідно повідомлення ПАТ "Страхова група ТАС" та платіжних доручень № 10629 від 17.03.2017 р. та №18807 від 19.05.2017 р. всього позивачу сплачено страхове відшкодування за пошкодження KIA Sportage д.н. НОМЕР_2 . 128 160 грн.20 коп.(а.с.33-34).

Відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Згідно з п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного Майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості колісного транспортного засобу на момент пошкодження, якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу не менша за його ринкову вартість.

Отже, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Таким чином, 241 733,70 грн. (ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження) - 128 160,20 грн. (загальний розмір страхової виплати) + 1250 грн.(транспортування автомобіля KIA Sportage(а.с.29-30) = 114 823, 50 коп. (сума, яка підлягає стягненню з відповідача).

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права та вірно визначився із сумою яка підлягала стягненню з відповідача на користь позивач.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не застосовано норму матеріального права, яка регулює спірні правовідносини є надуманими та необґрунтованими з огляду на те, що сам апелянт не зазначає яку саме норму права судом не застосовано.

Між тим твердження апелянта про розмір різниці ТЗ до та після ДТП з урахуванням залишкової вартості складає 0 (нуль) грн., не грунтуються на зібраних по справі доказах.

З приводу доводів в апеляційні скарзі про те, що Звіт про оцінку автомобіля № 08/17 від 05.04.2017 р. в силу ст.78 ЦПК України є недопустимим доказом, колегія суддів зазначає, що такі доводи не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки відповідачем він жодним чином не спростований, а заперечуючи проти звіту про незалежну оцінку майна, відповідач протягом всього часу розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції не заявляв клопотань про призначення судової автотоварознавчої експертизи, у звязку із чим колегія суддів вважає, що наданий позивачем доказ на обгрунтування розміру заподіяної матеріальної шкоди є належним у розумінні ч.1 ст. 77 ЦПК України.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: