ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 вересня 2019 року м. Херсон

справа № 657/1239/19

провадження № 22-ц/819/1379/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого(суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової І.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Геленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Херсонобленерго» на ухвалу Каланчацького районного суду Херсонської області у складі судді Максимовича І.В. від 10 липня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Херсонобленерго» про захист прав споживача,

встановив:

09 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Херсонобленерго», в якому просить:

-визнати незаконними дії працівників АТ «Херсонобленерго» Чаплинські РЕМ щодо припинення повністю постачання електричної енергії на базі відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати відповідача відновити постачання електричної енергії на базі відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей же день, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача АТ «Херсонобленерго» негайно відновити постачання електричної енергії на базі відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування необхідності вчинення наведеної процесуальної дії позивач зазначив, що припинення постачання електричної енергії на базі відпочинку, в якій в літній період він мешкає разом зі своєю родиною, спричиняє йому та членам його родини матеріальну та моральну шкоду, обмежує нормальні умови життєдіяльності родини. Крім того, на частину бази ним укладено договір оренди, через відсутність електричної енергії, орендатор ініціює розірвання договору з виплатою компенсації.

Вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову негайно, зазначене може призвести до не ефективного захисту порушення його прав, а саме спричинити значну матеріальну шкоду йому та орендарям з якими ним укладені договори, що також унеможливить відпочинок його родини, матеріального утримання бази відпочинку взимку, сплати податку на нерухомість та земельного податку.

Ухвалою суду від 10 липня 2019 року заяву про забезпечення позову задоволено. Суд ухвалив: зобов`язати відповідача АТ «Херсонобленерго» негайно відновити постачання електричної енергії на базу відпочинку «Сокіл», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі АТ «Херсонобленерго» просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Просить стягнути з позивача судові витрати.

Зазначає, що предметом пред`явленого позивачем позову, крім іншого, є відновлення постачання електричної енергії на базі відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а отже вжиті заходи забезпечення позову за змістом є тотожними з вказаною позовною вимогою. Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд фактично презюмував порушення відповідачем вимог законодавства, а відтак задовольнив одну з позовних вимог (про зобов`язання відповідача відновити постачання електричної енергії на базі відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) без вирішення спору по суті.

Апелянт зауважує, що АТ «Херсонобленерго» не має договірних відносин з ОСОБА_1 щодо надання послуг з розподілу електричної енергії на базу відпочинку «Сокіл», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 і тому відновлення постачання електричної енергії на базі за зазначеною вище адресою на цей час є неможливим.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідача,представника відповідача, позивача та його представника, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга задоволенню підлягає з таких підстав.

Ухвала суду про забезпечення позову мотивована тим, що позивачем наведені достатні підстави для забезпечення позову, надано належні відомості про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що призведе до порушення його прав.

Проте такий висновок суду не відповідає процесуальним нормам.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У пункті 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В обґрунтування обраного виду забезпечення позову позивач посилався на ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або його інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

Проте, відповідно до частини 10 статті 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Однією з вимог позивача (предметом заявленого позову) є: зобов`язати відповідача відновити постачання електричної енергії на базі відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

А отже, забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача АТ «Херсонобленерго» негайно відновити постачання електричної енергії на базі відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 фактично є тотожним заявленим позовним вимогам: зобов`язати відповідача відновити постачання електричної енергії на базі відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Застосування судом таких заходів забезпечення позову, які за змістом є вирішення спору по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпечення позову в такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, передбачених ЦПК України, що є неприпустимим.

Суд першої інстанції не врахував, що забезпечення даного позову в обраний позивачем спосіб є вирішенням частини позовних вимог по суті, неправильно застосував норми процесуального права та дійшов безпідставного висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не може бути задоволена.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

За подання апеляційної скарги АТ «Херсонобленерго» було сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн /а.вид.м. 31/, проте розподіл судових витрат здійснюється між сторонами при ухваленні рішення по справі за наслідками розгляду позову, розгляд якого ще не завершений.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Херсонобленерго» задовольнити.

Ухвалу Каланчацького районного суду Херсонської області про забезпечення позову від 10 липня 2019 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

Т.Г.Чорна

Повне судове рішення складено 11 вересня 2019 року

Суддя І.В.Склярська