ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 січня 2019 року

м. Харків

справа № 643/8361/17

провадження № 22ц/818/475/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Коваленка І.П., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2018 року в складі судді Горбунової Я.М.,

у с т а н о в и в:

В липне 2017 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2008 року. Мають дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сім'я фактично розпалась, шлюбно-сімейні відносини припинені з травня 2017 року, спільне господарство вони не ведуть. Вважає, що подальше перебування у шлюбі є неможливим. Зазначає, що діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, відповідач є працездатним, матеріальну допомогу на дітей не надає, хоча і має таку можливість. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила стягнути аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2018 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітків (доходів), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 липня 2018 року і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття, а після цього - у розмірі 1/4 частини всіх заробітків (доходів), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим. Крім того, відповідач не довів суду той факт, що він не може виплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітків (доходів). Отже, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітків (доходів) щомісячно.

20 жовтня 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів та закрити в цій частині провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував доводів відповідача про те, що його неповнолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані та мешкають разом із ним, що підтверджується довідкою з місця проживання. Крім того, суд не взяв до уваги письмові доказі, а саме - доповідну записку класного керівника доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вважає, що у зв'язку з тим, що неповнолітні діти проживають з ним та повністю знаходяться на його утриманні, право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів у ОСОБА_1 не виникло.

Позивач рішення суду першої інстанції не оскаржувала, правом на відзив на апеляційну скаргу не скористалась.

Рішення суду в частині розірвання шлюбу сторонами не оскаржене і в цій частині набрало законної сили, а тому у відповідності до частини 1 статті 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягаює задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованим 12 липня 2008 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 357. Під час перебування у шлюбі у них народилися діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сім'я фактично розпалась, шлюбно-сімейні відносини припинені з травня 2017 року, спільне господарство сторони не ведуть.

Згідно із частиною 1 статті 27 цієї Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно із частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з вказаним позовом ОСОБА_1 не надала належних та достатніх доказів того, що діти знаходяться на її утриманні.

З довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку вбачається, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 разом з дітьми проживають у квартирі АДРЕСА_1. Місце постійного проживання доньок після розлучення батьків не визначено ( а. с. 7).

Із доповідної вчителя навчальної школи ОСОБА_5 на ім'я директора Харківської середньої загальноосвітньої школи № 97 вбачається, що до школи постійно навідується батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та бабуся дитини.

Інших доказів перебування дітей на утриманні позивача матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

За таких обставин підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів у суді першої інстанції не було.

Відповідно до пунктів 1, 4 частин 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на це, рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову в позові про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

Відповідно до з частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (пункт 2 частини 2 статті 141 ЦПК України).

За змістом частини 7 статті 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_2 сплатив судовий збір у розмірі 1920 грн., що підтверджується квитанцією № 14/1 12 від 15 листопада 2018 року (а. с. 56).

ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», отже сплачений ОСОБА_2 судовий збір за подачу апеляційної скарги підлягає компенсуванню за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2018 року скасувати в частині стягнення аліментів та ухвалити в цій частині нову постанову.

У задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дітей - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області повернути ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір згідно із квитанцією № 14/1 12 від 15 листопада 2018 року у розмірі 1920 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 30 січня 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.П.Коваленко

О.Ю.Тичкова