Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1945/18 Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В. В.
Категорія 50 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Шевчук А.М., Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 283/1945/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дітей

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2018 року, яке ухвалено суддею Ярмоленко В.В. у м. Малині

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів встановлених судовим наказом Малинського районного суду Житомирської області від 19.07.2018 року, щодо стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13.07.2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на даний час змінився його сімейний стан, оскільки він одружився та на його утриманні перебуває неповнолітня дочка його дружини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка має вроджену ваду розвитку сечовидільної системи та потребує значних витрат на лікування. Позивачем зазначено, що він не має стабільного заробітку, одержує частину доходу в натурі, а тому вважає за доцільне змінити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання дітей з 1/3 частки заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до твердої грошової суми в розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину щомісячно.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

На погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.На обґрунтування доводів апеляційної скарги, зазначає, що судом не враховано зміну матеріального стану, наявність на його утриманні дружини та малолітньої дитини, яка потребує постійного лікування. Крім того, судом не враховано, що апелянт має мінливий та нерегулярний дохід, що унеможливлює виплату аліментів у визначеному згідно судового наказу розмірі.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника відповідача до суду надійшла заява, в якій останній просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повітки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з'явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, судом встановлено, що згідно судового наказу виданого Малинським районним судом Житомирської області від 19.07.2018 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, стягуються на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13.07.2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції, виходив з того, що вказані позивачем обставини не дають підстав дійти висновку про зміну матеріального чи сімейного стану, або стану здоров'я платника чи одержувача аліментів, як визначену ст. 192 СК України підставу зменшення розміру аліментів, оскільки зазначені позивачем обставини існували на час винесення судового наказу 19 липня 2018 року.

Такий висновок є вірним виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З матеріалів справи вбачається, що 31.05.2017 року ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_7 (а.с.8).

Судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів видано Малинським районним судом Житомирської області 19.07.2018 року (а.с.6), тобто більш ніж через рік після одруження апелянта.

Наявність на утриманні апелянта неповнолітньої дитини його нинішньої дружини також не свідчить про зміну його матеріального стану, оскільки відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9), її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_7 які, відповідно до чинного законодавства несуть обов'язок по утриманню своєї дитини. В свою чергу, зазначене не позбавляє ОСОБА_2 обов'язку по утриманню власних дітей.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази зміни матеріального стану ОСОБА_2 після винесення судового наказу Малинським районним судом від 19.07.2018 рокупро стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,колегія суддів вважає, що позивачем не доведено позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду апелянтом не надано.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Малинського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2018 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 лютого 2019 року.

Головуючий Судді