ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 761/4771/15-ц

Провадження № 14-303цс19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Ткачука О.С.,

суддів: Антонюк Н.О., Анцупової Т.О, Бакуліної С.В., Британчука В.В., Власова Ю.Л., Гриціва М.І., Гудими Д.А., Єленіної Ж.М., Золотнікова О.С., Кібенко О.Р., Князєва В.С., Лобойка Л.М., Лященко Н.П., Прокопенка О.Б., Пророка В.В., Рогач Л.І., Ситнік О.М., Уркевича В.Ю., Яновської О.Г.

розглянула у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпек», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД», Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання майнового права на об`єкт нерухомого майна за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД», поданою представником Панченко Оксаною Василівною, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2015 року, ухвалене суддею Савицьким О.А. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 вересня 2017 року, постановлену у складі суддів Рубан С.М., Желепи О.В., Іванченко М.М.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

1. У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпек» (далі - ТОВ «Гіпек»), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» (далі - ТОВ фірма «Консоль ЛТД»), Головне управління юстиції у м. Києві про визнання майнових прав на трикімнатну квартиру № 79 на 4 поверсі у житлово-громадському комплексі на АДРЕСА_1 .

2. Позов мотивовано тим, що 12 травня 2004 року між ОСОБА_1 та ТОВ фірма «Консоль ЛТД» укладено договір про спільну діяльність з пайової (дольової) участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку в формі простого товариства, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язалася в якості внеску у спільну діяльність з дольової участі у будівництві внести грошовий внесок у розмірі еквівалентному 137 500 доларів США в гривнях по курсу Національного банку України у строк до 25 травня 2004 року, а ТОВ фірма «Консоль ЛТД» зобов`язалася завершити будівництво будинку у відповідності з проектом та вимогами державних будівельних норм строком до ІІІ кварталу 2005 року з виділенням позивачу по закінченню будівництва частки у виді трикімнатної квартири (будівельний № 77 ) на 4 поверсі будинку АДРЕСА_1 , загальною проектною площею 107,2 кв. м.

3. Додатковою угодою до договору від 12 березня 2014 року сторони погодили зміну назви багатоквартирного житлового будинку на житлово-громадський комплекс на АДРЕСА_1 (перша черга будівництва, 4-секційний будинок), а також номер квартири - 79, загальну площу - 107,5 кв. м та строк передачі спірної нерухомості - IV квартал 2013 року.

4. На виконання умов цього договору ОСОБА_1 сплатила грошовий внесок у розмірі 732 477 грн, що згідно із встановленим Національним банком України офіційним курсом гривні до долара США станом на дату оплати було еквівалентно 137 500 доларів США.

5. ТОВ «Гіпек» не визнає і заперечує майнові права ОСОБА_1 на спірне приміщення; не подало до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві оригіналів документів, необхідних для реєстрації права власності позивача на вищезазначене житлове приміщення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

6. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 майнове право на трикімнатну квартиру №79 загальною площею 107,5 кв. м, що знаходиться на 4 поверсі житлово-громадського комплексу за адресою: АДРЕСА_1 .

7. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач виконала свої зобов`язання за договором шляхом оплати у повному обсязі вартості об`єкта (як вкладу за договором), тобто вчинила дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних для набуття майнових прав на трикімнатну квартиру № 79 загальною площею 107,5 кв. м, що знаходиться на 4 поверсі житлово-громадського комплексу за адресою: АДРЕСА_1 . У свою чергу невиконання ТОВ «Гіпек» та ТОВ фірма «Консоль ЛТД» умов договорів порушує майнові права позивача на несвоєчасне отримання у власність нерухомого майна.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

8. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 вересня 2017 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 березня 2015 року залишено без змін.

9. Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що звертаючись до суду з позовом про визнання майнового права на об`єкт нерухомого майна, ОСОБА_1 обрала ефективний, не заборонений законом спосіб захисту порушених прав, оскільки іншим шляхом вона не може захистити свої права.

10. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що не залучення ТОВ фірма «Консоль ЛТД» до участі як відповідача у справі, а у якості третьої особи, не вплинуло на законність та справедливість ухваленого судового рішення щодо захисту порушеного права ОСОБА_1 , оскільки установивши факт невиконання саме ТОВ «Гіпек» своїх зобов`язань щодо передачі до реєстраційних органів певного пакету документів, необхідних для оформлення ОСОБА_1 права власності на квартиру та установивши факт порушення прав останньої на вказану квартиру, суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті, захистивши порушені права пайовика щодо отримання ним майнових прав на проінвестовану квартиру.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

11. У листопаді 2017 року ТОВ фірма «Консоль ЛТД» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову, посилаючись на те, що судами першої та апеляційної інстанцій не дотримано норм процесуального права в частині підсудності розгляду справи, оскільки на момент ухвалення рішення у справі вже порушено провадження про банкрутство ТОВ фірма «Консоль ЛТД», а тому зазначена справа підсудна виключно господарському суду. Крім того, в матеріалах справи відсутні належним чином завірені копії платіжних документів, отже, не можна вважати, що позивач сплатила пай у повному обсязі та має майнові права. Також зазначає, що позивачем ОСОБА_1 не доведено жодних фактів, які підтверджують порушення її права відповідачем, оскільки жодних цивільно-правових договорів між нею та ТОВ «Гіпек»укладено не було.

Позиція інших учасників справи

12. У вересні 2018 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому останній посилається на відсутність порушень судами попередніх інстанцій під час розгляду справи норм матеріального та процесуального права, у зв`язку чим просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

13. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

14. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII), яким ЦПК України викладений у новій редакції.

15. Відповідно до п. 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

16. 20 грудня 2017 року Верховний Суд отримав справу за касаційною скаргою ТОВ фірма «Консоль ЛТД» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 вересня 2017 року.

17.08 квітня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду призначив справу до судового розгляду.

18. Відповідно до ч. 6 ст. 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

19. 15 травня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду відповідно до ч. 6 ст. 403 ЦПК України передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

20. Мотивував тим, що заявник оскаржує судові рішення з підстав порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, зокрема правил предметної юрисдикції.

21. 10 червня 2019 року Велика Палата Верховного Суду прийняла зазначену справу до провадження та призначила до розгляду в порядку письмового провадження.

Позиція Великої Палати Верховного Суду

22. Велика Палата Верховного Суду, заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи та матеріали справи, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

23. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

24. Судами попередніх інстанцій установлено, що 24 жовтня 2001 року між ТОВ «Гіпек» та ТОВ фірма «Консоль ЛТД» укладено договір № 0991/241-252 спільної діяльності з будівництва житлово-господарського комплексу за адресою: АДРЕСА_1 . Пунктом 4.3.2 цього договору передбачалося, що ТОВ фірма «Консоль ЛТД» отримало право залучати кошти юридичних та фізичних осіб для інвестування будівництва.

25. 12 травня 2004 року ОСОБА_1 та ТОВ фірма «Консоль ЛТД» уклали договір про спільну діяльність з пайової (дольової) участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1 , згідно з пунктом 3.2 якого після закінчення будівництва цього багатоквартирного житлового будинку ТОВ фірма «Консоль ЛТД» зобов`язалося передати ОСОБА_1 в натурі трикімнатну квартиру (будівельний № 77 ) на 4 поверсі, загальною проектною площею 107 , 2 кв. м. Запланований строк закінчення будівництва об`єкта - ІІІ квартал 2005 року.

26. Додатковою угодою до вищезазначеного договору від 12 березня 2014 року сторони погодили зміну назви багатоквартирного житлового будинку на житлово-громадський комплекс на АДРЕСА_1 (перша черга будівництва, 4-секційний будинок), а також номер квартири - 79, загальну площу - 107,5 кв. м та строк передачі спірної нерухомості - IV квартал 2013 року.

27. Відповідно до п. 3.1 вказаного договору ОСОБА_1 зобов`язалася в якості свого вкладу у спільну діяльність з дольової участі у будівництві внести грошові кошти (пай) у розмірі еквівалентному 137 500 доларів США в гривнях по курсу Національного банку України в строк до 25 травня 2004 року. Днем виконання грошового зобов`язання за цим договором вважається день внесення грошового вкладу в касу або його зарахування на розрахунковий рахунок ТОВ фірма «Консоль ЛТД».

28. За умови виконання ОСОБА_1 зобов`язань, зазначених у п. 3.1 договору, остання повністю придбаває право на пайову (дольову) участь у будівництві, а ТОВ фірма «Консоль ЛТД» втрачає право розпоряджатися часткою пайовика, інакше, як в інтересах і за згодою останнього (п. 3.8 договору).

29. Достатніми підставами для підтвердження права на пайову участь ОСОБА_1 є: цей договір і документи, що підтверджують внесення паю у повному обсязі (п. 3.9 договору).

30. Судами встановлено, що на виконання умов вищезазначеного договору ОСОБА_1 сплатила грошові кошти - пайовий внесок у повному обсязі у сумі 732 477 грн, що еквівалентно 137 500 доларів США, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера та довідкою ТОВ фірма «Консоль ЛТД» від 13 березня 2014 року, підписаною головою правління та головним бухгалтером ТОВ фірма «Консоль ЛТД» (а. с. 27-29, т. 1).

31. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, при цьому майнові права визнаються речовими правами.

32. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

33. Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

З4. За положеннями п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

35. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

36. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

37. Згідно зі ст. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

38. За правилом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

39. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

40. У статті 876 ЦК України передбачено, що власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

41. Судами попередніх інстанцій також встановлено, що ТОВ «Гіпек» в укладеному з ТОВ фірма «Консоль ЛТД» договорі від 24 жовтня 2001 року значиться замовником будівництва, оскільки є користувачем земельної ділянки на підставі договору оренди, який укладено згідно з рішенням Київської міської ради. Також за цим договором ТОВ фірма «Консоль ЛТД» отримало право залучати кошти юридичних та фізичних осіб для інвестування будівництва, тобто отримало частину повноважень замовника будівництва.

42. Оскільки на час звернення з позовом, розгляду справи та ухвалення рішень не надано доказів, що між ТОВ «Гіпек» та ТОВ фірмою «Консоль ЛТД» проведено поділ майна чи майнових прав у будівництві багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1 , то замовником цього будівництва вважається ТОВ «Гіпек», що вбачається із сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 03 грудня 2013 року відповідності закінченого будівництвом об`єкта (а. с. 25, т. 1), який виданий на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації, а відтак на нього покладено обов`язок забезпечення права пайовиків незалежно від того, чи є він стороною договору з пайової участі у будівництві.

43. Отже, встановивши, що будинок закінчений будівництвом і введений в експлуатацію, ОСОБА_1 виконала свої договірні зобов`язання, а саме повністю оплатила вартість об`єкта будівництва, тобто вчинила дії спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт, а відповідач заперечує та не визнає таких прав позивача, суди дійшли обґрунтованих висновків про наявність підстав для задоволення позову та визнання майнових прав за позивачем на об`єкт інвестування.

41. Аналогічні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 03 квітня 2019 року у справі № 761/8259/15-ц (провадження № 14-602цс18) у справі № 761/9951/15-ц (провадження № 14-614цс18), від 15 травня 2019 року у справі № 761/10028/15-ц (провадження № 14-27цс19) та інших і підстав для відступлення від таких висновків Велика Палата Верховного Судуне вбачає.

42. На спростування доводів касаційної скарги щодо юрисдикційності цього спору, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне зазначити наступне.

43. У ч. 1 ст. 15 ЦПК України у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом та розгляду справи в судах, передбачалося, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

44. Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

45. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

46. Під час вирішення питання щодо можливості розгляду справи в порядку цивільного судочинства необхідно керуватися завданнями цивільного судочинства, передбаченими у ст. 1 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої й апеляційної інстанцій, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

47. Відповідно до ст. 11 ЦПК України у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом, саме позивачу надавалося право визначати підставу та предмет позову, а в контексті ст. 33 ЦПК України - визначати склад осіб, які беруть участь у справі, - відповідача та зазначати третіх осіб.

48. Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач.

49. У ч. 1 ст. 26 ЦПК України зазначено, що у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

50. Відповідно до ст. 34 ЦПК України передбачена можливість участі у справі третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

51. Тобто, за будь-яких обставин, участь третіх осіб у справі, а також їх правовий статус не може бути визначальним при визначенні юрисдикційності справи, оскільки суб`єктна юрисдикція визначається відповідно до правового статусу сторін спору, а предметна - за змістом правовідносин, які виникли між сторонами.

52. Посилання у касаційній скарзі на те, що ця справа повинна розглядатися виключно Господарським судом Київської області, який порушив провадження про банкрутство стосовно ТОВ фірми «Консоль ЛТД», є безпідставним, оскільки остання є третьою особою у справі, а тому порушення стосовно неї справи про банкрутство не впливає на визначення юрисдикції вказаної справи.

53. З урахуванням предмета та обсягу позовних вимог, суб`єктного складу спору справа підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

54. Згідно із ч. 1 ст. 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

55. Ураховуючивикладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відповідно до ч. 1 ст. 410 ЦПК України підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення, оскільки наведені в ній доводи не спростовують висновків судів.

Щодо судових витрат

56. З огляду на висновок Великої Палати Верховного Суду про залишення касаційної скарги без задоволення судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на заявника.

Керуючись статтями 402-404, 410, 416 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Консоль ЛТД» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.С. Ткачук

Судді: Н.О. Антонюк В.С. Князєв

Т.О. Анцупова Л.М. Лобойко

С.В. Бакуліна Н.П. Лященко

В.В. Британчук О.Б. Прокопенко

Ю.Л. Власов В.В. Пророк

М.І. Гриців Л.І. Рогач

Д.А. Гудима О.М. Ситнік

Ж.М. Єленіна В.Ю. Уркевич

О.С. Золотніков О.Г. Яновська

О.Р. Кібенко