Справа № 212/1108/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Козлова Ю.В,

за участі секретаря судового засідання - Стрижак Є.С.

позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину. 24 вересня 2018 року позовні вимоги були уточнені, просила стягнути з відповідача спричинену матеріальну шкоду у розмірі 9 164 грн. з урахуванням інфляції -13 791,82 грн., та моральну шкоду у сумі 150000 гривень. В обґрунтування позову зазначила, вона була потерпілою у кримінальному провадженню відносно обвинуваченому ОСОБА_3 в скоєнні злочину передбаченого ст.128 КК України. В результаті злочинних дій ОСОБА_3 їй було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді важкої контузії лівого ока, гіфеми, гемофтальму (крововилив у сітківку ока з її контузією), що призвело до її відшарування та зниження гостроти зору (з 1,0 до 0,04), яке згідно з висновком судово-медичної експертизи № 872 (1018-12) від 18.04.2013 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою розладу здоров'я, поєднаного зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину (35%).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 27 жовтня 2015 року, ОСОБА_3 був звільнений від кримінальної відповідальності по ст.128 КК України у зв'язку із закінченням строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. У зв'язку з закриттям провадження по кримінальному провадженню позов був залишений без розгляду.

Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2016 року ухвала Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_3, якою він звільнений від кримінальної відповідальності по ст.128 КК України у зв'язку закінченням строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та кримінальне провадження відносно нього закрите - залишена без змін.

Матеріальна шкода складається з збитків, які були витрачені на лікування, загальна сума збитків на час завдання їй шкоди, складала 9164 грн. Враховуючи, що відповідач з грудня 2010 року по теперішній час, жодного відшкодування не здійснив, зазначена сума підлягає збільшенню з урахуванням інфляції, і ця сумма збільшення становить 13 791,82 грн., яка вираховується виходячи з офіційних даних щодо інфляційного процесу у період часу з січня 2011 по травень 2018 року - 250,5% (9164 грн. х 250,5:100=22955,82 - 9164)

Моральна шкода складається з того, що в наслідок кримінальних дій ОСОБА_3 позивачка стала інвалідом 3 групи, практично втратила око. ЇЇ психічний стан порушений, вона не може нормально спілкуватись з людьми, до теперішнього часу у неї постійні головні болі. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 вона втратила працездатність на третину, тому була переведена на іншу посаду.

Відповідач частково визнав позовні вимоги, свою позицію аргументовано виклав у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до процесуальних документів, які знаходяться в матеріалах справи.

Ухвалою судді від 26 березня 2018 року справу прийнято до розгляду у спрощеному позовному провадженні та призначено справу до судового засідання з викликом сторін.

13 листопада 2017 року позивач ОСОБА_4 подав змінену позовну заяву.

25 квітня 2018 в зв'язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 15 червня 2018 року.

03 травня 0218 року ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву.

15 червня 2018 року позивач ОСОБА_2 подала уточнену позовну заяву, копія якої направлена відповідачу.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись на підстави викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в повному обсязі матеріальні збитки в розмірі 9 164 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., що стосується вимоги стягнення інфляційної складової вдщкодування - поклався на розсуд суду.

Суд дослідивши матеріали цивільної справи та надані докази, дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.10.2015р. кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ст.128 КК України - закрито.

У зв'язку з закриттям кримінального провадження, позов потерпілої ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.03.2016р., ухвала Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.10.2015р. відносно ОСОБА_3, якою він звільнений від кримінальної відповідальності по ст.128 КК України, у зв'язку із закінченням строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та кримінальне провадження відносно нього закрите - залишена без змін.

Згідно із ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Встановленим судом обставинам, відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів такого захисту, відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним Кодексом і відповідними законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1177 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Верховний Суд України, у пункті 13 постанови Пленуму від 31 березня 1989 року N 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» зазначив про те, що покладаючи обов'язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Суд погоджується у повній мірі з наведеними позивачем доказами на підтвердження заподіяння їй відповідачем шкоди, внаслідок злочинних дій, а також обставин, при яких така шкода була заподіяна. Враховуючи, що відповідачем визнана сума завданої матеріальної шкоди в розмірі 9164 грн., дана сума підлягає задоволенню.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Постановою Верховного суду України від 01.10.2014 року по справі №6-113/цс14, викладена правова позиція №113цс14, згідно якої за змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами і визнаються належними до сплати кредиторові.

Позивач просить стягнути суму, що збільшує нарахування по відшкодуванню шкоди у зв'язку з інфляційними процесами, загальний індекс якої з січня 2011 року по травень 2018 року, позивач використала згідно Рекомендацій Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ (лист №62-97р від 03.04.1997р.), відповідно до якого для вирахування індексу інфляції за весь вищевказаний період, перемножуються індекси інфляції за кожний місяць: за 2011 рік -104,6%, за 2012 рік -99,8%, за 2013рік -100,5%, за 2014 р.- 124,9%, за 2015 рік -143,3%, за 2016 рік -112,4%, за 2017 рік -113,7 %, з січня 2018 року по травень 2018 року -104,4%, що загалом складає 250,5 % і дорівнює грошовій сумі - 13791,82 гривни.

Суд не погоджується з наданим розрахунком, в зв'язку з арифметичною помилкою, - перерахунок свідчить про те, що сума інфляції складає - 13 759,99 грн., тому саме ця сума підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем, позивач ОСОБА_2 зазнала моральних страждань, які полягають в негативних змінах в її житті: переживаннях, тривозі, емоційній напрузі. В зв'язку з травмою змінився її спосіб життя, вона вимушена була змінити роботу, на даний час вона є інвалідом 3 групи, це відобразилося на характері та обсязі душевних та психічних страждань, яких зазнала та продовжує зазнавати позивач. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням позивача і може мати тільки умовний вираз та виходячи з міркувань розумності та справедливості, вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 30 000 грн.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Враховуючи, що позивачем заявлено дві позовні вимоги, з відповідача підлягає стягненню судовий збір по 704,80 гривень за кожну вимогу, всього 1 409, 60 гривень.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 82, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.1166, 1167, 1177 ЦК України, Постановою Пленуму від 31 березня 1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 22 923,99 гривень, яка складається з матеріальних витрат - 9164 гривни, інфляційних складової - 13 759,99 гривень та моральної шкоди - 30 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір по 704,80 гривень за кожну вимогу, всього 1 409, 60 гривень.

В іншій частині позовних вимог -відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу на протязі тридцяти днів після проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення виготовлено та підписано 21 січня 2019 року.

Суддя: Ю. В. Козлов