Провадження 2-о/127/644/19
У Х В А Л А

13 вересня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вохмінова О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

12.09.2019 року судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення: трудових відносин між заявником та ТОВ «ДІКТ» ЛТД на підставі запису в трудовій книжці № 20 про прийом та № 21 про звільнення за період з 01.06.1996 року по 15.07.1998 року.

Заявник зазначає, що встановлення даного факту потрібно йому для підтвердження трудового стажу для нарахування йому пенсії.

З повідомлення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 18.07.2019 року вбачається, що заявник перебуває на обліку в органах ПФУ та з 04.04.2019 року отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Загальний трудовий стаж становить 27 років 11 місяців і обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до запровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заявник також надав повідомлення Вінницької міської ради від 12.04.2019 року про те, що архівні документи з кадрових питань (особового складу) ТОВ «Дікт» ЛТД до архівного відділу Вінницької міської ради не передавались. Йому рекомендовано звернутись за місцем знаходження товариства або в ГУ статистики у Вінницькій області. Однак, про результати своїх звернень у зазначені установи заявник суд не повідомляє.

Державний архів Вінницької області листом від 10.04.2019 року повідомив заявника, що документи ООО «ДІКТ» ЛТД з особового складу за 1996-1998 роки в архів на зберігання не надходили, тому довідку про роботу надати немає можливості.

Тому, при обчисленні страхового стажу заявнику не зараховано період роботи з 01.06.1996 року по 15.07.1998 року у ТОВ «ДІКТ» ЛТД.

Відповідно до вимог п. 4.2 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Здійснити перевірку первинних документів для підтвердження вказаного періоду роботи не має можливості, оскільки підприємство ліквідовано, а документи до архівних установ не передані.

П. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 передбачено, що у разі звільнення працівника всі записи, зокрема про роботу, що внесені у трудову книжну за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Згідно п.7 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою КМУ від 22.01.1996 року № 118, ідентифікаційний код є обов`язковим для використання в усіх видах звітних та облікових документів суб`єкта і зазначається на його печатках та штампах.

Оскільки запис у трудовій книжці про звільнення заявника в 1998 році завірено печаткою підприємства, яка відповідно до вимог чинного на той час законодавства мала містити ідентифікаційний код підприємства, органи ПФУ вважають неможливим зарахувати період роботи з 01.06.1996 року по 15.07.1998 року до страхового стажу заявника і роз`яснюють йому право оскаржити рішення управління ПФУ до вищого органу в порядку підлеглості або звернутись до суду.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України основним документом про трудову діяльність працівника є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або у відповідних записів у ній, затверджено постановою КМУ від 12.08.1998 року № 637.

Згідно ст. 315 ЦПК України (в редакції, що діє з 15.12.2017 року) суд розглядає справи про встановлення фактів, визначених частиною 1 цієї статті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до вимог ст. 318 ЦПК України на заявника покладається обов`язок зазначити у заяві який факт та з якою метою заявник просить встановити; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення юридичних фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення і заявник не має іншої можливості одержати або відновити знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних установ, організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин (відсутність архіву, відсутність записів у документах, тощо).

В пунктах 1, 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. При вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, нарахування надбавок та інших пільг).

Тому, спір щодо наявності трудового стажу для призначення пенсії може бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства, що також визначено Кодексом адміністративного судочинства України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає необхідним відмовити у відкритті провадження у даній справі.

Керуючись ст. 186 ч. 1 п. 1 ЦПК України,

у х в а л и в:

відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів відповідно до вимог ст. 354, ст. 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 15 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, що діє з 15.12.2017 року).

Повне судове рішення складене 13 вересня 2019 року.

Суддя: