Справа № 739/1053/18
Номер провадження 2/739/7/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іващенка А.І.

при секретарі - Неживець К.В.

за участю:

представника позивача - адвоката ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди завданої смертю фізичної особи ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась в суд з даним позовом, в якому вказала, що вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 р. в справі № 739/39/17, залишеним в силі Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 22 травня 2018 р. відповідачів, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, визнано винними в скоєні злочину, передбаченого ст. ч. 3 ст. 355 КК України. Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_4, шляхом жорстокого поводження та неодноразового застосування фізичного га психологічного насильства примушували її сина ОСОБА_5, до виконання цивільно-правового зобов'язання, а саме виконання договору позики, чим спричинили тяжкі наслідки, а саме скоєння самогубства ОСОБА_5Так, в кінці травня 2016 року ОСОБА_2, перебуваючи в м. Новгород- Сіверському Чернігівської області, дав ОСОБА_5 в борг гроші у сумі 500 грн. з домовленістю про повернення ним всієї ж суми при можливості в найближчий час. Також на початку липня 2016 року ОСОБА_4 перебуваючи в м.Києві, дав ОСОБА_5 в борг гроші у сумі 500 грн. та мобільний телефон марки «Nокіа Е51» з домовленістю про повернення ним цієї ж суми грошей та телефону при можливості в найближчий час.Однак ОСОБА_5, через скрутне матеріальне становище в подальшому не зміг повернути ОСОБА_2 та ОСОБА_4 позичені ними грошові кошти та мобільний телефон. Починаючи з кінця липня 2016 року як по телефону, так і особисто, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 стали вимагати погашення боргу ОСОБА_5 Вказані дії ОСОБА_2 та ОСОБА_4 супроводжувалися вимаганням у ОСОБА_5 взяти гроші в кредит, систематичними образами його особи, нецензурною лайкою, нанесенням тілесних ушкоджень, а також погрозою їх застосування. Зокрема, в кінці липня 2016 року, в денний час, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 приїхали до господарства за адресою: АДРЕСА_1 де проживав ОСОБА_5, та вимагаючи повернення боргу, в дворі вказаного господарства, завдали йому декілька ударів долонями рук в голову кожен, при цьому указані насильницькі дії супроводжували погрозами. Далі, 20 серпня 2016 року, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_2 та ОСОБА_4, перебуваючи на території ферми ТОВ «Агрофірма ім. Шевченка», що розташована на околиці с. Чайкине Новгород-Сіверського району Чернігівської області, вимагаючи від потерпілого ОСОБА_5 повернення позичених грошових коштів, нанесли декілька ударів останньому долонями рук по обличчю кожен, встановивши тижневий строк для повернення боргу. Також, 29 серпня 2016 року, близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_2 та ОСОБА_4 приїхали на територію зазначеної вище ферми ТОВ «Агрофірма ім. Шевченка», де в той час працював ОСОБА_5, та створивши ситуацію безвихідності та неможливість чинити опір, змусили останнього залізти в багажник автомобіля «ЗАЗ-1102», днз. НОМЕР_2 та відвезли його до лісу, що знаходився за с. Карасі Семенівського району Чернігівської області, де з метою примусу ОСОБА_5 в найближчий час передати їм грошові кошти, застосовували до нього фізичне насильство, а саме наносили ОСОБА_5 удари руками по голові, при цьому висловлювали на його адресу погрози фізичною розправою у разі неповернення їм боргу в найближчий час. При цьому встановили ОСОБА_5 граничний термін повернення боргу - до 02 вересня 2016 року, а у разі неповернення пригрозили розправою та після цього, в темну пору доби, лишили ОСОБА_5 в лісі.Не витримавши жорстокого поводження, шантажу, систематичного приниження людської гідності, а також будучи неспроможним знайти гроші для ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вечірній час, перебуваючи у сараї господарства за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_5, маючи намір померти, що виник в результаті протиправних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_4, вчинив самогубство через повішення в петлі, залишивши передсмертну записку.Таким чином, відповідачів визнано винними в примушування її сина ОСОБА_5 до виконання цивільно-правових зобов'язань, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді самогубства останнього. В кримінальному провадженні позивач визнана потерпілою як матір ОСОБА_5 Такими діями ОСОБА_2 та ОСОБА_4, спричинили їй моральні стражданнями, які позначили негативні зміни у її житті, втратою сина. Просить стягнути солідарно з відповідачів на її користь моральну шкоду в розмірі 300 000 грн. В судовому засіданні представник позивачки адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить заяву задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме розмір моральної шкоди в сумі 10000 гривень. Відповідач ОСОБА_4 про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його розписка про отримання ухвали суду та матеріалів позовної заяви та відповідно відзиву на позовну заяву у встановлений судом термін не надав. Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача ОСОБА_2 суд приходить до наступних висновків. Вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 р. в справі № 739/39/17, залишеним в силі Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 22 травня 2018 р. відповідачів, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, визнано винними в скоєні злочину, передбаченого ст. ч. 3 ст. 355 КК України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 1-3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає : 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям а також особам, які проживали однією сім'єю. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачці, суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачці душевних страждань та вважає, що достатнім розміром для компенсації такої шкоди буде сума в розмірі 300000 грн., яка підлягає стягненню солідарно з відповідачів. При прийнятті рішення, суд приймає до уваги, що внаслідок навмисних, неправомірних та винних дій відповідачів позивачці завдано моральної шкоди, спричиненої смертю її єдиного сина. Встановлене судом підтверджується: копією ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 22 травня 2018 року про залишення вироку Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області без змін, яким ОСОБА_2 та ОСОБА_4 засуджено до 5 років позбавлення волі за ч.3 ст.355 КК України. Таким чином позов обргунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Також, з відповідачів слід стягнути судовий збір в дохід держави по 1500 гривень з кожного, виходячи з ціни позову. На підставі ст.ст. 22, 23, 1167, 1168 ЦК України та керуючись ст.ст.82 ч.6,141, 263, 264, 265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити в повному обсязі. Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, моральну шкоду в сумі 300000 ( триста тисяч ) гривень . Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 1500 гривень . Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1500 гривень. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: А.І.Іващенко

Повний текст рішення виготовлений 08 лютого 2019 року.