Провадження № 22ц-824/1908/19 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

28 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Іванової І.В. та Матвієнко Ю.О., розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Державної іпотечної установи на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 липня 2018 року у справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року представник Державної іпотечної установи звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит у сумі 45 440,21 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 40 147,74 грн., прострочені відсотки за користування кредитом - 482,45 грн., пеня за прострочення сплати кредитних коштів - 689,24 грн., інфляційні втрати - 4120,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14 грудня 2007 року між ТОВ «КМ «Даніель» та ОСОБА_3 було укладено договір про іпотечний кредит №1191-04-КЗНД-Т, відповідно до умов якого Банк надав ОСОБА_3 у кредит грошові кошти у розмірі 130 000,00 грн., строком погашення не пізніше 14 грудня 2016 року зі сплатою 10,90 % річних. У забезпечення виконання зобов'язань між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №1118-04 від 14 грудня 2007 року. Також, 04 січня 2008 року у забезпечення виконання зобов'язань між Банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №1132-04 від. 08 лютого 2008 року між Державною іпотечною установою та ТОВ «КМ «Даніель» було укладено договір відступлення права вимоги №139/08, відповідно до умов якого, банк передав Державній іпотечній установі всі права вимоги за вказаними договорами

Вказує, що відповідачі належним чином своїх обов'язків щодо погашення заборгованості не виконали, через що вимушений звернутися до суду із цим позовом.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 23 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, представник Державної іпотечної установи подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, посилається на те, що суд не з'ясував належним чином усіх обставин справи та, відмовляючи у задоволенні позову, послався лише на суперечливість розрахунку заборгованості та правильність нарахування процентів і таким чином фактично усунувся від вирішення спору по суті та не спростував надані позивачем розрахунки, а тому вважає висновок суду про відмову у задоволенні позову безпідставним.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним її задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, а також не надав належних доказів на підтвердження наявності боргу у відповідачів перед Державною іпотечною установою, через що підстави для задоволення позову відсутні.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 грудня 2007 року між ТОВ «КМ «Даніель» та ОСОБА_3 було укладено договір про іпотечний кредит №1191-04-КЗНД-Т, відповідно до умов якого Банк надав ОСОБА_3 у кредит грошові кошти у сумі 130 000,00 грн., строком погашення не пізніше 14 грудня 2016 року зі сплатою 10,90 % річних (т.1 а.с.8-13).

У забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 перед ТОВ «КМ «Даніель» між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №1118-04 від 14 грудня 2007 року (т.1 а.с.14-16).

У забезпечення виконання зобов'язань між ОСОБА_3 перед ТОВ «КМ «Даніель» Банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №1132-04 від 04 січня 2008 року (т.1 а.с.17-19).

08 лютого 2008 року між Державною іпотечною установою та ТОВ «КМ «Даніель» було укладено договір відступлення права вимоги №139/08, відповідно до умов якого, ТОВ «КМ «Даніель» передав Державній іпотечній установі всі права вимоги за договором про іпотечний кредит, за іпотечним договором та договором поруки (т.1 а.с.20-23).

Відповідно до довідки про стан заборгованості за договором про іпотечний кредит №1191-04-КЗНД-Т від 14 грудня 2007 року, станом на 04 серпня 2015 року, у відповідача ОСОБА_3 наявна заборгованість перед Державною іпотечною установою у сумі 45440,21 грн., з яких: сума боргу - 40 147,74 грн., прострочені відсотки за користування кредитом - 482,45 грн., пеня за прострочення сплати кредитних коштів - 689,24 грн., інфляційні втрати -4120,78 грн. (т.1 а.с.7).

Відповідно до листа Державної іпотечної установи від 02 листопада 2017 року №7360/27/3, станом на 01 листопада 2017 року, загальна заборгованість ОСОБА_3 за договором про іпотечний кредит №1191-04-КЗНД-Т від 14 грудня 2007 року складає 14 495,85 грн., що складається з: сума боргу - 11 549,33 грн., прострочені відсотки за користування кредитом - 00,00 грн., пеня за прострочення сплати кредитних коштів - 2492,12 грн., судові витрати - 454,40 грн. (т.2 а.с.10).

Згідно з копіями квитанцій, виписок по рахункам відповідач ОСОБА_3 систематично здійснювала платежі спрямовані на погашення заборгованості за договором (т.1 а.с.81-82, 85-109, 111-114, 115-156, т.2 а.с.3-8). Останній платіж був здійснений 13 грудня 2016 року.

30 листопада 2015 року помер відповідач ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про смерть від 01 грудня 2015 року, серія І-БК №355249 (т.1 а.с.59).

Згідно з ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що місцевим судом неповністю з'ясовано усі обставини справи та не повною мірою досліджено матеріали справи, не враховано, що станом на 02 листопада 2017 року за ОСОБА_3 рахується заборгованість у розмірі 13 978, 45 грн., яка нею погашена не була, розрахунок цієї суми заборгованості ніким не спростований і сторонами не надано будь-яких належних доказів, які б давали підстави суду вважати цю суму заборгованості необґрунтованою, однак місцевий суд вказаного не врахував, надані сторонами докази у їх сукупності і взаємного зв'язку не дослідив, а тому дійшов необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги у частині стягнення суми боргу у розмірі 13 978, 45 грн. (з яких: 11 549, 33 грн. - суми основного боргу, 2492,12 грн. - пені) обґрунтовані та належним чином доведені, відповідачкою не було надано доказів того, що нею було погашено вказану суму заборгованості та не наведено доказів на підтвердження відсутності перед позивачем цього боргу, тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 259, 369, 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної іпотечної установи задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ІПН - НОМЕР_1) та ОСОБА_5 (ІПН - НОМЕР_2) на користь Державної іпотечної установи (код ЄДРПОУ - 33304730) 13 978 (тринадцять тисяч дев'ятсот сімдесят вісім) грн. 45 коп., з яких: 11 549, 33 грн. - суми основного боргу, 2492,12 грн. - пені та судові витрати у рівних частинах по 227, 38 грн. з кожного.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: