АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/59/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 311000000 Троян Т. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар: Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_5;

відповідачі - Черкаський національний університет ім.. Б.Хмельницького;

особа, що подала апеляційну скаргу: Черкаський національний університет ім.. Б.Хмельницького;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Черкаського національного університету ім.. Б.Хмельницького на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2018 року, ухваленого в складі судді Троян Т.Є., у справі за позовом ОСОБА_5 до Черкаського національного університету ім. Б.Хмельницького про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Черкаського національного університету ім. Б.Хмельницького про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідно до контракту № 15 від 18 грудня 2015 року був прийнятий на посаду декана факультету обчислюваної техніки, інтелектуальних та управляючих систем, на якій працює і на даний час. Укладаючи вищевказаний трудовий договір, прийняв на себе обов'язки відповідно до законодавства України про працю та освіту, нормативних актів Міністерства освіти та науки України, Статуту та правил внутрішнього розпорядку університету.

Наказом № 322-К ректора ЧНУ ім. Богдана Хмельницького, був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, а саме розділів 3, 5 та пунктів 6.5.1 розділу Правил внутрішнього розпорядку університету, схвалених Конференцією трудового колективу університету, протоколу № 3 від 18 травня 2015 року.

Вказував, що пояснення, які ним надавалися т.в.о. начальника відділу кадрів ЧНУ взагалі не були взяті до уваги. Будь-яких порушень трудової дисципліни з його боку не було, а оголошення догани є незаконним і є наслідком неприязних стосунків, що склалися між ним та його керівництвом.

Притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є правом , а не обов»язком роботодавця. Замість накладення дисциплінарного стягнення роботодавець відповідно до статті 152 КЗпП України може застосувати до порушника трудової дисципліни інші заходи впливу, зокрема передати питання про порушення трудової дисципліни на розгляд трудового колективу або його органу.

Зазначив, що описова частина наказу взагалі не містить опису, який саме дисциплінарний поступок був вчинений позивачем. Саме лише посилання на нормативно -правові акти не може вказувати на обґрунтованість догани.

Просив скасувати наказ ректора Черкаського національного університету ім.. Б.Хмельницького № 322-к від 12 липня 2018 року про дисциплінарне стягнення та оголошення догани. Стягнути з Черкаського національного університету ім. Б.Хмельницького на його користь моральну шкоду в сумі 3000 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ № 322-к від 12 липня 2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани декану факультету обчислювальної техніки, інтелектуальних та управляючих систем ОСОБА_5 В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, Черкаський національний університет ім. Б.Хмельницького подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, оскільки судом були неповно встановлені обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нову постанову, якою в цій частині відмовити, а в іншій частині рішення залишити без змін.

Вказував, що судом першої інстанції не надано оцінки відсутності позивача на робочому місці 06 липня 2018 року. В доповідній записці т.в.о. начальника відділу кадрів міститься чіткий аналіз вчинених ОСОБА_5 дій, аналіз причин його відсутності на роботі та його поведінки. Твердження суду про те, що в матеріалах службового розслідування відсутні висновки відповідної посадової особи щодо застосування догани не відповідають дійсності.

Адміністрацією університету належним чином були з'ясоваі мотиви та фактичні обставини, з яких позивач вирішив у робочий час прийняти участь у сесії обласної ради. Питання, що розглядались на сесії ніяк не були пов»язані з виробничими процесами університету. Позивач офіційно не був запрошений на засідання сесії 04 липня та 06 липня 2018 року і його виступи на сесії не планувались. За дозволом до керівництва бути відсутнім на роботі у вказані часи він не звертався та не отримував такого дозволу. Інші заяви, які б давали йому підстави не бути на роботі у вказані години ним не подавались.

Вважають, що судом неправильно застосовано норму статті 152 КзпП України, оскільки звільнення працівника від дисциплінарної відповідальності шляхом передачі на розгляд трудового колективу або його органу є правом, а не обов'язком роботодавця. Крім того, судом було допущено порушення норм процесуального права, а саме частина 2 статті 264 ЦПК України, яка передбачає, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

ОСОБА_5 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності з дотриманням норм чинного законодавства, принципів справедливості, пропорційності та співмірності вчинених дисциплінарних проступків та накладеного дисциплінарного стягнення, адже у трудовому законодавстві догана є найлегшим та найм»якшим видом дисциплінарної відповідальності.

ОСОБА_5 своїм правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Статтею 351 ЦПК України встановлено, що судами апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає в повній мірі зазначеним вище вимогам.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що із доповідних записок, пояснень, актів, змісту наказу про оголошення догани, не міститься висновків відповідної посадової особи щодо пропорційності застосування до вказаного випадку саме догани. Адміністрацією належним чином не з'ясовано мотивів та фактичних обставин, з яких позивач вирішив у робочий час прийняти участь у сесії обласної ради та не з'ясовано, які саме наслідки для виробничого процесу у зв'язку із вказаною участю бажав досягнути позивач ОСОБА_5 Також, відповідачем не доведено, що ситуацію навколо порушення позивачем правил внутрішнього розпорядку та причини, з яких таке порушення відбулось не могло бути вирішено шляхом передачі на розгляд трудового колективу або його органу (ст.152 КЗпП України).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд виходив з того, що позивачем належним чином не обгрунтовано розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача, а також не вказано, в чому конкретно виражаються моральні страждання позивача та його втрати, які зміни в житті або в виробничих стосунках відбулись у зв'язку із накладанням даного стягнення.

Однак такий висновок не випливає з наявних у справі матеріалів та встановлених обставин.

Судом встановлено, що відповідно до контракту № 15 від 18 грудня 2015 року ОСОБА_5 був прийнятий на посаду декана факультету обчислюваної техніки, інтелектуальних та управляючих систем, на термін з 21 грудня 2015 року по 31 серпня 2020 року (т.1 а.с.13-16).

Пунктом 4.1. Контракту встановлено, що робочий час працівника визначається Кодексом законів про працю України, Законом України Про вищу освіту, Положенням про організацію освітнього процесу у вищих навчальних закладах, затвердженому наказом Міністерства освіти від 02.06.1993 № 161, Правилами внутрішнього розпорядку університету та обсягом навчального навантаження, методичних, наукових та організаційних обов'язків, відображених у індивідуальному плані.

04 липня 2018 року т.в.о. начальника відділу кадрів ОСОБА_7 на ім'я т.в.о. ректора ЧНУ ім. Б.Хмельницького ОСОБА_8 було подано доповідну записку, із змісту якої вбачається, що 04 липня 2018 року з 09:50 год. до 12:10 год. декан факультету ОТІУС ОСОБА_5 був відсутній на робочому місці (т.1. а.с. 63).

04 липня 2018 року комісією в складі п»яти працівників університету було складено акт про відсутність на робочому місці декана факультету ОСОБА_5 (т.1. а.с.64).

Із пояснень викладених на самому акті про відсутність на робочому місці, ОСОБА_5 пояснив, що за запрошенням депутата обласної ради з 10.00 години до 12.00 години 04 червня 2018 року був присутній на засіданні облради (а.с. 64).

Згідно листа депутата Черкаської обласної ради ОСОБА_9 від 02 липня 2018 року адресованого декану факультету інформаційних технологій ОСОБА_5, останній був запрошений взяти участь у сесії обласної ради, що відбудеться 04 липня 2018 року о 10:00 год. (т.1 а.с.20).

Згідно листа депутата Черкаської обласної ради ОСОБА_9 від 04 липня 2018 року адресованого декану факультету інформаційних технологій ОСОБА_5, останнього було повідомлено про перенесення дати запрошення на сесію обласної ради на 06 липня 2018 року на 10:00 год. (т.1 а.с.21).

06 липня 2018 року т.в.о. начальника відділу кадрів на ім.»я т.в.о. ректора Черкаського національного університету ім.. Б.Хмельницького була складена доповідна записка про те, що 06 липня року з 8.00 години до 09 години 45 хвилин та з 09 години 50 хвилин до 12 години 00 хвилин декан факультету ОТІУС ОСОБА_5 був відсутній на робочому місці (а.с. 65).

06 липня 2018 року комісією в складі чотирьох працівників університету був складений акт про відсутність ОСОБА_5 на робочому місці 06 липня 2018 року з 8.00 години до 09 години 45 хвилин та з 09 години 50 хвилин до 12 години 00 хвилин (а.с. 66).

В поясненнях викладених на ім»я т.в.о. начальника відділу кадрів ОСОБА_5 пояснив, що 06 липня 2018 року з 8.00 години до 9 години 50 хвилин він перебував на роботі. З 9 години 50 хвилин до 12 години 00 хвилин перебував на сесії обласної ради за запрошенням одного із депутатів. Також вказав, що в цей день він працював на робочому місці з 19.00 години до 21.00 години, робочий день ним повністю був відпрацьований, а претензії щодо його відсутності на роботі 06 липня 2018 року вважає безпідставними (а.с. 68).

12 липня 2018 року т.в.о. начальника відділу кадрів на ім»я ректора було направлено доповідну записку про порушення трудової дисципліни деканом факультету ОТІУС про те, що в діях декана факультету ОСОБА_5 наявні ознаки дисциплінарного проступку, який можна кваліфікувати 04 липня 2018 року як відсутність на роботі без поважних причин (порушення розділів 3,5 та п. 6.5.1. розділу 6 Правил внутрішнього розпорядку університету), а 06 липня 2018 року - як відсутність на роботі без поважних причин протягом більше 3 годин сумарно протягом робочого дня , тобто прогул (порушення розділів 3,5 та п. 6.5.1. розділу 6 Правил внутрішнього розпорядку університету), та з урахуванням ступеню тяжкості, заподіяної порушенням шкоди обставин, за яких вчинено дисциплінарний проступок та попередній досвід роботи ОСОБА_5, до нього можливе застосування роботодавцем одного з виду дисциплінарних стягнень, таких як догана або звільнення (а.с. 69-70).

На підставі актів від 04 та від 06 липня 2018 року, пояснення ОСОБА_5 від 12 липня 2018 року та доповідної записки від 12 липня 2018 року, наказом ректора ЧНУ ім. Б. Хмельницького № 322-К від 12 липня 2018 року, ОСОБА_5 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, а саме розділів 3, 5 та пунктів 6.5.1 розділу 6 Правил внутрішнього розпорядку університету, схвалених Конференцією трудового колективу університету, протоколу № 3 від 18 травня 2015 року, шляхом оголошення догани (т.1 а.с.17).

Наказом ректора ЧНУ ім. Б. Хмельницького ОСОБА_10 № 333-К від 23 липня 2018 року про облік робочого часу ОСОБА_5, визначено зафіксувати фактичну кількість годин перебування на роботі в табелі робочого часту. Головному бухгалтеру ОСОБА_11 провести нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_5 04 липня 2018 року та 06 липня 2018 року за фактично відпрацьований час: 04 липня 2018 року - 6 год., 06 липня 2018 року - 4 год. Підстава: 1) акт від 04 липня 2018 року, 2) акт від 06 липня 2018 року (т.1 а.с.18).

Наказ ректора ЧНУ ім. Б. Хмельницького ОСОБА_10 № 333-К від 23 липня 2018 року про облік робочого часу ОСОБА_5 останнім не оскаржується.

Відповідно до п. 6.5.1. Правил внутрішнього розпорядку університету, схвалених Конференцією трудового колективу університету (протокол № 3 від 18.05.2015) для проректорів, директорів інститутів, деканів факультетів встановлено початок роботи 8.00 год., перерва на відпочинок та харчування з 13.00 год. до 13.45 год., закінчення робочого дня: понеділок-четвер 17.00 год., п'ятниця 15 год. 45 хв.

Відповідно до розділу 3 Правил внутрішнього розпорядку університету працівники університету крім іншого, зобов»язані дотримуватись законодавства України про працю, Статуту Університету, цих Правил, інших нормативно-правових актів.

В розділі 5 Правил внутрішнього розпорядку університету, який утримує перелік основних обов»язків та прав адміністрації університету, крім іншого передбачено, що неухильно додержуватись законодавства про працю, правил охорони праці та інше.

Правила внутрішнього розпорядку університету схвалені конференцією трудового колективу університету згідно протоколу № 3 від 18 травня 2015 року, в проведенні якої в якості делегата приймав участь особисто ОСОБА_5 (а.с. 74-91, 104-108, 113-114). Правила внутрішнього розпорядку університету після їх схвалення конференцією введені в дію наказом ректора університету № 101 від 22 травня 2015 року (а.с. 74).

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 140 КЗпП України визначено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організацій та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов'язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов'язків.

Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявлення проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов'язків; вина працівника; наявність причинного зв'язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов'язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов'язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов'язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Виходячи із викладеного колегія суддів вважає, що відповідачем при винесенні наказу від 12 липня 2018 року № 322-к про оголошення позивачу догани за порушення трудової дисципліни порушень трудового законодавства допущено не було.

Як вбачається з матеріалів справи актами перевірки від 04 липня 2018 року та від 06 липня 2018 року було встановлено відсутність ОСОБА_5 на роботі. Сам позивач не заперечував факт відсутності на роботі 04 липня 2018 року у вказані в акті години та 06 липня 2018 року в період часу з 9 години 50 хвилин до 12 години 00 хвилин. Доказів спростування відсутності на роботі 06 липня 2018 року в період часу з 8 години 00 хвилин до 09 години 45 хвилин суду не надав. Наказ про облік робочого часу, яким було зафіксовано фактичну кількість годин перебування на роботі в табелі робочого часу за липень 2018 року не оскаржував. Тобто факт порушення трудової дисципліни ОСОБА_5 був виявлений та зафіксований в актах перевірки.

Виходячи із викладеного, колегія суддів вважає, що наявність дисциплінарного проступку ОСОБА_5 роботодавцем доведено та обгрунтовано притягнуто останнього до відповідальності.

Твердження позивача про відсутність в його діях порушень трудової дисципліни, оскільки він був відсутній з поважної причини, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки як вбачається із матеріалів справи дозволу адміністрації на відсутність на роботі у години зафіксовані в актах від 04 та 06 липня 2018 року, ним отримана не була, а наявність запрошень для участі у сесії депутата Черкаської обласної ради без отримання дозволу керівника університету не може свідчити про поважність причини відсутності на роботі. Крім того, колегія суддів приходячи до такого висновку враховує, що відповідно до наявного в матеріалах справи Регламенту Черкаської обласної ради УІІ скликання, кількість і категорії осіб, які не є депутатами, що запрошуються на пленарні засідання ради, визначається головою ради, першим заступником або заступником голови ради. Однак такі запрошення ОСОБА_5 отримані не були. Докази того, що на сесії мало розглядатись питання пов»язане з діяльністю університету чи факультету деканом якого є позивач і він мав виступати з цього приводу на сесії обласної ради, також в матеріалах справи відсутні.

Твердження позивача, а також висновок суду з приводу того, що відповідачем не доведено, що ситуацію навколо порушення позивачем правил внутрішнього розпорядку не могло бути вирішено шляхом передачі даного питання на розгляд трудового колективу, як передбачено положеннями статті 152 КЗпП України і таке право надано ректору університету відповідно положеннями пункту 9.2 Правил внутрішнього розпорядку університету, не може бути підставою визнання незаконним наказу про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, оскільки звільнення особи від дисциплінарної відповідальності з переданням питання на розгляд трудового колективу є правом ректора університету, а не його обов»язком ( т.1 а.с. 91).

Як вбачається із оскаржуваного наказу, роботодавцем вказано суть проступку, а саме порушення трудової дисципліни, підстави притягнення до відповідальності (акти, доповідні та інше), посилання на документ, який порушив працівник, а саме на Правила внутрішнього розпорядку університету, а тому твердження ОСОБА_5 про те, що наказ не містить визначення який саме дисциплінарний проступок ним був вчинений не заслуговують на увагу.

Колегія суддів також не може прийняти до уваги твердження позивача про те, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності є наслідком неприязних стосунків, що склалися між ним та його безпосереднім керівником, оскільки доказів наявності таких неприязних стосунків позивач суду не надав, а відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Виходячи із викладеного, колегія суддів вважає, що підстави для визнання недійсним та скасування наказу про оголошення догани були відсутні, а суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення позову.

Відповідно до положень статті 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки порушення законних прав позивача притягненням його до дисциплінарної відповідальності допущено не було, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди з тих підстав, що позивач належним чином не обґрунтував розмір моральної шкоди та не вказав в чому конкретно виражаються його моральні страждання та його втрати також підлягає скасуванню.

В цій частині позовних вимог позивачу необхідно відмовити з інших підстав, а саме в зв»язку з відсутністю підстав для стягнення моральної шкоди.

У зв»язку з наведеним, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України з ОСОБА_5 на користь Черкаського національного університету ім. Б.Хмельницького необхідно стягнути судові витрати за сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1 057 гривень 21 копійок.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну с каргу Черкаського національного університету ім. Б.Хмельницького - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Черкаського національного університету ім. Б.Хмельницького про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову якою ОСОБА_5 в позові до Черкаського національного університету ім. Б.Хмельницького про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Черкаського національного університету ім. Б.Хмельницького судові витрати в сумі 1 057 гривень 21 копійка.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Судді Н.І. Гончар

Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова

Повний текст постанови складений 04 лютого 2019 року.