Постанова

Іменем України

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 686/11993/16-ц

провадження № 61-7969 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представник позивача - Москалюк Світлана Анатоліївна,

відповідач - ОСОБА_1 ,

представники відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

третя особа - дочірнє підприємство «Проскурівм`ясопродукт»,

представник третьої особи - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2018 року у складі судді Салоїд Н. М. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2019 року у складі колегії суддів: Ярмолюка О. І., Купельського А. В., Янчук Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2016 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»(далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - дочірнє підприємство «Проскурівм`ясопродукт» (далі - ДП «Проскурівм`ясопродукт»), про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 22 січня 2015 року між банком та ДП «Проскурівм`ясопродукт» укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання підприємством заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 200 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Підписом у заяві ДП «Проскурівм`ясопродукт» підтвердило, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.

23 січня 2015 року на забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язався солідарно з позичальником відповідати перед банком за виконання ним зобов`язання по вказаному кредитному договору.

ДП «Проскурівм`ясопродукт» та ОСОБА_1 , як позичальник і поручитель,взяті на себе зобов`язання не виконували, на вимоги банку не реагували, унаслідок чого станом на 19 травня 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 447 531 грн 24 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 200 000 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 119 613 грн 66 коп., пеня у розмірі 104 517 грн 58 коп., комісія за користування кредитом у розмірі 23 400 грн.

З урахуванням викладеного АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 447 531 грн 24 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2018 року позов АТ КБ «ПриватБанк»задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 447 531 грн 24 коп., з яких: 200 тис. грн - заборгованість за кредитом, 119 613 грн 66 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 104 517 грн 58 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання, 23 400 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 04 червня 2018 року діяльність ДП «Проскурівм`ясопродукт», засновником якого є ОСОБА_1 , припинилась шляхом його ліквідації. 07 червня 2018 року банк звернувся до суду після набрання законної сили рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10 червня 2015 про стягнення заборгованості з ДП «Проскурівм`ясопродукт» за кредитним договором від 22 січня 2015 року, тобто до моменту ліквідації підприємства, боржника, тому порука не припинена. Крім того, у договорі поруки ОСОБА_1 , як поручитель, прийняв зобов`язання за спірним кредитним договором у разі банкрутства позичальника.

Таким чином, ОСОБА_1 , як поручителем, належним чином взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором не виконано, унаслідок чого утворилась заборгованість за цим договором, яка не спростована останнім та підлягає стягненню з нього, розмір заборгованості відповідає вимогам закону та умовам договору.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що банк звернувся до суду з позовом до відповідача, як поручителя, про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором до моменту припинення ДП «Проскурівм`ясопродукт», як боржника, тобто порука не припинена. Ураховуючи викладене, відповідачем взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором належним чином не виконано, унаслідок чого утворилась заборгованість за цим договором, яка не спростована останнім та підлягає стягненню з нього, розмір заборгованості відповідає вимогам закону та умовам договору.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 686/11993/16-ц з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2019 року справу за зазначеним позовом призначено до розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року зупинено касаційне провадження у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , третя особа - дочірнє підприємство «Проскурівм`ясопродукт»,про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа № 686/11993/16-ц) за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2019 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2017 року.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково, рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2017 року у частині стягнення з ОСОБА_5 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 18 лютого 2011 року у розмірі 5 071,87 грн - проценти за користування кредитними коштами та 16 059,00 грн - пеня за порушення умов кредитного договору, скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у позові. В іншій частині судові рішення залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2019 року у зв`язку з розглядом Великою Палатою Верховного Суду справи відновлено касаційне провадження у вищевказаній справі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що порука припиняється з припиненням основного зобов`язання, а основне зобов`язання припинено при ліквідації ДП «Проскурівм`ясопродукт», як боржника. Банком не було реалізовано своє право на звернення з вимогою до поручителя до моменту ліквідації боржника (шляхом отримання рішення, яке набрало законної сили), тому порука припинена. Крім того, преюдиційними рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10 грудня 2015 року з ДП «Проскурівм`ясопродукт» вже було стягнуто заборгованість за спірним кредитним договором, що свідчить про те, що у банка припинилось право нараховувати передбачені договорами відсотки та пеню. Проте АТ КБ «ПриватБанк» було донараховано заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом, пеню та комісію після ухваленого судового рішення. При цьому посилається на відповідні правові позиції Великої Палати Верховного Суду. Договором поруки від 23 січня 2015 року не підтверджено, що ОСОБА_1 , як поручитель, поручився саме за зобов`язаннями, на яке посилався банк, а саме договір банківського обслуговування від 22 січня 2015 року, оскільки у договорі поруки не визначене зобов`язання, яке забезпечується порукою, тому неможливо встановити обсяг відповідальності, його зміст та розмір, предмет і строк виконання.

Доводи особи, яка подала відзив

У червні 2019 року АТ КБ«ПриватБанк» подало відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на їх законність не впливають. ОСОБА_1 , як поручителем, зобов`язання за спірним кредитним договором належним чином не виконано, унаслідок чого утворилась заборгованість за цим договором, яка вірно стягнута з останнього.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

22 січня 2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ДП «Проскурівм`ясопродукт» укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання підприємством заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

До кредитного договору банк додав Витяг із «Тарифів Банку» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/.

Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 200 000 грну вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Підписом у заяві ДП «Проскурівм`ясопродукт» підтвердило, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.

23 січня 2015 року на забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язався солідарно з позичальником відповідати перед банком за виконання ним зобов`язання по вказаному кредитному договору.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10 грудня 2015 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено, стягнуто з ДП «Проскурівм`ясопродукт» на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за спірним кредитним договором станом на 19 листопада 2015 року, а саме: 200 000 грн - неповернутого кредиту, 62 991 грн 44 коп. - процентів, 37 254 грн 55 коп. - пені, 12 600 грн - комісії за користування кредитом. Зазначене судове рішення не виконано.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 23 травня 2018 року визнано ДП «Проскурівм`ясопродукт» банкрутом і ліквідовано його.

04 червня 2018 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано припинення ДП «Проскурівм`ясопродукт».

АТ КБ «ПриватБанк» вказувало про те, що ДП «Проскурівм`ясопродукт» та ОСОБА_1 , як позичальник і поручитель,взяті на себе зобов`язання не виконували, на вимоги банку не реагували, унаслідок чого станом на 19 травня 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 447 531 грн 24 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 200 000 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 119 613 грн 66 коп., пеня у розмірі 104 517 грн 58 коп., комісія за користування кредитом у розмірі 23 400 грн.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону постанова апеляційного суду не відповідає.

За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

У частині першій статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Щодо нарахування пені необхідно зважати на вимоги статей 549, 550, 551 ЦК України, згідно з якими пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Проценти на неустойку не нараховуються та, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Тобто неустойка нараховується в разі порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України) з першого дня прострочення та до тих пір, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано в законі чи договорі.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту, незалежно від способу такого стягнення, змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час вчинення таких дій вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо у рішенні про стягнення заборгованості за кредитом така заборгованість указана у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, пені.

Такі висновки щодо застосування вказаних норм права відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12 провадження № 14-10 цс 18, від 04 липня 2018 року справа № 310/11534/13-ц провадження № 14-154 цс 18.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд у порушення вищевказаних положень закону не звернув уваги на те, що АТ КБ «Приватбанк», пред`явивши позов до ДП «Проскурівм`ясопродукт», як позичальника, до суду про стягнення заборгованості за спірним кредитним договорам, який було задоволено рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10 грудня 2015 року, було змінено строк виконання зобов`язань за цим договором, а тому відсутні правові підстави для нарахування передбачених цим договором процентів та пені після дострокової вимоги і ухваленого судового рішення і до закінчення строку дії кредитного договору.

З урахуванням наведеного, оскільки фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, не встановлено, а суд касаційної інстанції у силу своїх процесуальних повноважень (стаття 400 ЦПК України) позбавлений такої можливості, то постанова апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи апеляційному суду також слід звернути увагу на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131 цс 19).

Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справина новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Ю. В. Черняк