ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року

м. Харків

Справа № 640/19236/16-ц

Провадження № 22-ц/818/1249/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.,

при секретарі - Чабан А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

представник ОСОБА_2

відповідач Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк»

представник Мошенець Дмитро Вячеславович

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу №640/19236/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання договору кредиту та іпотеки недійсними, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_5 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2018 року, постановлену суддею Золотарьовою Л.І., -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання договору кредиту та іпотеки недійсними.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 - залишено без розгляду, з підстав п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України (у зв'язку з повторною неявкою представника позивача).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача про дату та час судових засідань у справі, що відбулись 14 листопада 2018 року та 05 грудня 2018 року.

Також зазначає, що до 28 вересня 2018 року представництво інтересів позивача у справі здійснювалось ТОВ «Центр надання правової допомоги та захисту прав власності». 06 вересні 2018 року товариством було подано заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника.

07 листопада 2018 року було подано клопотання про відкладення розгляду справи призначеного на 14 листопада 2018 року, у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. Судом вказану причину було визнано поважною та перенесено судове засідання на 05 грудня 2018 року. Проте, про дане судове засідання він належним чином повідомлений не був; інформацію отримав із сайту «Судова влада України». Починаючи з 26 листопада 2018 року він знаходився на лікарняному.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Частиною 3 статті 128 ЦПК України встановлено, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

В частині 5 цієї статті зазначено, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, яких викликають, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно.

Частинами 1, 2 статті 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

З аналізу даної норми слідує, що доказом належного повідомлення сторони про час і місце судового розгляду є розписка про одержання судової повістки.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина 5 статті 223 ЦПК України).

Пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Із змісту пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України вбачається, що суд залишає заяву без розгляду за наявності таких умов у сукупності: позивача належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи; він повторно не з'явився в судове засідання; від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи. При цьому слід зазначити, що належні повідомлення повинні бути два рази поспіль.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд повинен врахувати всі умови залишення заяви без розгляду у сукупності. Відсутність хоча б однієї із умов не дає права суду залишати позов без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2016 року відкрито провадження у справі.

Справа неодноразово призначалася до розгляду.

14 вересня 2017 року за клопотанням представника позивача у справі призначено судово-економічну експертизу.

30 травня 2018 року провадження у справі відновлено та призначено до розгляду в судовому засіданні.

14 листопада 2018 року позивач та його представник в судове засідання не з'явились. Останнім подано клопотання про відкладання розгляду справи на іншу дату у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні. Розгляд справи відкладено на 05 грудня 2018 року.

05 грудня 2018 року позивач та його представник в судове засідання не з'явилися. Останнім надано клопотання про відкладання розгляду справи на іншу дату у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Матеріали справи свідчать, що справа тривалий час перебуває у провадженні, розгляд справи неодноразово відкладався з різних причин, в т.ч. у зв'язку з призначенням експертизи.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд виходив з того, що представник позивача двічі поспіль не з'явився в судові засідання, а саме 14 листопада та 05 грудня 2018 року, причини його неявки є неповажними, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Між тим, будь-яких даних щодо належного повідомлення позивача та/чи його представника про судове засідання, яке призначалося на 05 грудня 2018 року, матеріали справи не містять.

Матеріали справи містять докази з приводу відправлення позивачу та його представнику судових повісток з викликом на 05 грудня 2018 року. Проте, останні повернулися до суду без вручення з відміткою на конвертах «інші причини не вручення» та «за закінченням терміну зберігання».

Як свідчать матеріали справи з 26 листопада 2018 року по 20 грудня 2018 року представник позивача перебував на лікарняному, що підтверджується ксерокопією листка непрацездатності.

Крім того, справа перебуває в суді з 2016 року, по справі проведена певна робота, проведена експертиза, справа складається з чотирьох томів, за таких обставин при повторній неявці представника позивача, з урахуванням поважності неявки перший раз, залишення позовної заяви без розгляду - є передчасним.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України).

З урахування викладеного, ухвала від 05 грудня 2018 року підлягає скасуванню з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 257, 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 379, 381-384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2018 року - скасувати і справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 01 лютого 2019 року

Головуючий Овсяннікова А.І.

Судді Коваленко І.П

Сащенко І.С.