Провадження № 2/344/1477/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.

секретаря Орнат Л.І.,

за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Матвійчука М.З., представника третьої особи Цавалик О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області про зобов'язання здійснити перерахунок заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області про зобов'язання ПАТ «УкрСиббанк» провести перерахунок заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 11.04.2008 року за ставками на рівні діючих процентних ставок у ПАТ «УкрСиббанк» починаючи з травня 2011 року та визнати недійсним розділ 5 договору про надання споживчого кредиту № 0 від 11.04.2008 року про надання споживчого кредиту № 0 від 11.04.2008 року - «Порядок зміни процентної ставки», мотивуючи тим, 11.04.2008 р. між ним та АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк" було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 за умовами якого Банк надав йому кредитні кошти в розмірі 134 000, 00 доларів США, цільове призначення кредиту - споживчі потреби. На виконання договірних зобов"язань за Кредитним договором Позивачем протягом лютого 2015 року неодноразово вносились кошти в національній валюті на картковий рахунок № НОМЕР_1, що відкритий у Банку з метою подальшого конвертування в іноземну валюту та погашення чергового платежу по кредиту. Так, Позивачем 20.02.2015 р. внесено 11 500 грн., 23.02.2015р. - 7500 грн., 27.02.2015 р.- 10 680 грн. Проте, Позивач отримував від Банку постійні телефонні дзвінки з вимогою погасити прострочену заборгованість. 06.03.2015 р. Позивач письмово звернувся до відповідача з проханням (вх.№562) надати кредитну справу для ознайомлення та врегулювання питань пов'язаних із обслуговуванням кредиту. З метою встановлення правильності обслуговування Банком кредиту позивач звернувся до незалежного аудитора (ТОВ "Аудит-сервіс ІНК). Відповідно до висновку аудитора вказані порушення, які допустив відповідач призвели до зайвого нарахування позивачу 8, 37 доларів США. Крім того, аудитор висловив зауваження до окремих положень Кредитного договору. А саме, що у Кредитному договорі: не чітко визначений тип процентної ставки за кредитом п.п. 1.3.1. п. 1.3. розділу 1. встановлену процентну ставку можна віднести до плаваючої. Однак п. 5.2. розділу 5 передбачено зміну розміру процентної ставки тільки в бік зменшення (п. а, б, в). Останнє речення п.5.3 розділу 5 має посилання на п. "г" в п.5.2, де йде мова про зменшення ставки, а в Кредитному договорі п. "г" в п.5.2 відсутній. Тому не зрозуміло при яких обставинах Банк повинен "автоматично нараховувати на рівні діючих процентних ставок Банку за програмами кредитування". Згідно п.7.4 Сторони зобов'язані завізувати кожну сторінку аркуша, на який викладено умови договору, але сторінки Графіка погашення кредиту (додаток 1 до Кредитного договору) сторонами не завізовані. Тому, 06.07.2015 р. звернувся з відповідним запитом до Державної інспекції з питань захисту прав споживачів. Та листом №3-1098/1/8 від 11.08.2015 Державна інспекція з питань захисту прав споживачів повідомила, що повноваження щодо аналізу договорів, що укладаються продавцями із споживачами, з метою виявлення умов, що обмежують права споживачів, наділені відповідні структурні підрозділи органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч.4 ст.11 ЗУ "Про захист прав споживачів", у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є не дійсною. За приписами п.3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, Банки мають право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Порядок зміни процентної ставки у Кредитному договорі визначено розділом 5. Так відповідно до п. 5.1. Кредитного договору, процентна ставка за цим Договором може бути змінена в порядку і на умовах, визначених Договором. В той же час Кредитний договір містить п.1.3.1. відповідно до четвертого речення якого, користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін Банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному в двічі від ставки, вказаної в п. 1.3.1. Нарахування процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня після дня не сплати або не повної сплати платежу встановленого в Договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості. Таким чином Кредитний договір містить взаємно суперечливі умови щодо заміни процентної ставки в сторону збільшення. У зв"язку з несвоєчасним погашенням тіла кредиту банк автоматично нараховує подвійну процентну ставку(п.1.3.1.), а за неналежне виконання умов Кредитного договору (п.п. "а" п.5.2.) Банк може збільшити розмір процентної ставки , однак, не автоматично, а повідомивши позичальника письмово за 14 днів, і в той же час, п.5.3. Кредитного договору дозволяє Банку нараховувати подвійну ставку за будь-яке порушення(окрім своєчасної сплати).

Позичальник неодноразово звертався до Банку із проханням переглянути процентну ставку та застосувати діючі процентні ставки за програмами кредитування, або ж перевести зміну валюти кредиту на гривню, однак Банк постійно відмовляв Позивачу в задоволенні заяв.

Справа перебувала у провадженні в судді ОСОБА_6.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 13.09.2018 року та наказом від 21.09.2018 року суддю ОСОБА_6. звільнено із займаної посади у зв'язку з поданням заяви про відставку.

На виконання вимог п. 2.3.50 Положення про АСДС проведено повторний автоматизований розподіл незавершених розглядом судових справ, які перебувають у провадженні судді ОСОБА_6.

Шляхом проведення автоматизованого розподілу судової справи визначено головуючого суддю - Бабій О.М.

09 жовтня 2018 року справу передано судді Бабій О.М.

Ухвалою суду від 05 грудня 2018 року за заявою позивача залишено без розгляду одну із позовних вимог, а саме: про визнання недійсним розділу 5 договору про надання споживчого кредиту № 0 від 11.04.2008 року.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів наведених в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав просив у задоволенні позову відмовити, з підстав викладених у відзиві, а саме: позивач вже звертався до суду із позовом про визнання недійсними додатків №1 та №2 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 11.04.2008 року, зобов"язання здійснити перерахунок заборгованості, визнання недійсними частини четвертої речення підпункту 1.3.1. та Розділ 5 договору про надання споживчого кредиту.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08.06.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, але Івано-Франківським апеляційним судом скасовано вказане рішення та у задоволенні позову відмовлено. Кредитний договір укладений між сторонами містить умови, які передбачені ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та умови погоджені сторонами правочину. При укладенні договору позичальник діяв вільно, виходячи з власних інтересів, волевиявлення відповідало його внутрішній волі. Застосування підвищеної процентної ставки є мірою відповідальності позичальника за порушення умов кредитного договору, сторони дійшли згоди про можливість її застосування. У даному випадку не виникає жодного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Умовами кредитного договору не передбачено обставин, з настанням яких позичальник має право на перегляд діючої процентної ставки за кредитним договором на проценту ставку на рівні діючих процентних ставок у ПАТ «УкрСиббанк».

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з підстав наведених у позові та письмових поясненнях третьої особи.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

11.04.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого Банк зобов'язується надати Позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті долар США, сумі 134 000 ,00 дол. США, що дорівнює еквіваленту 676 700,00 грн. за курсом НБУ на день укладення Договору, а Позичальник зобов'язується прийняти належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному Договорі.

Термін погашення кредиту до 10.04.2018 року (п.п. 1.2.2 п.1.2).

Відповідно до п.п.1.3.1. п.1.3 за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів , рахуючи з дати кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 14,00% річних. Після закінчення строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. У випадку якщо Банк не повідомив Позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки за цим Договором в попередньому місяці. За користування кредитними коштами понад встановлений в Договорі термін Банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки вказаної в п. 1.3.1. Нарахування вищевказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня після дня не сплати або не повної сплати платежу встановленого в Договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості.

Крім того, згідно п.п. 3.4.1. п.3.4. Позичальник зобов'язується використовувати кредит на зазначені у Договорі цілі, а також повернути суму кредиту, і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунок Банку в порядку та на умовах, передбачених Договором, а саме: на рахунок НОМЕР_2 в АКІБ "УкрСиббанк", код (МФО) 351005.

Додатком № 1 від 11.04.2008 року до договору кредиту визначено графік погашення кредиту, а Додаток № 2 від 11.04.2008 року містить графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту.

Відповідно до Розділу 7 п.7.1. сторони домовились, що при порушенні Позичальником термінів виконання будь-якого із своїх зобов'язань за цим Договором, зокрема, щодо повернення суми кредиту, та/або сплати плати за кредит та/або суми штрафних санкцій (неустойки) та/або виконання інших грошових зобов'язань Позичальника, нарахованих Банком за цим Договором, Позичальник доручає Банку, починаючи з дати прострочення виконання будь-якого із тих зобов'язань, здійснювати на користь Банку договірне списання коштів Позичальника в наступному порядку, а саме: п.7.1.1. списувати кошти з будь-якого рахунку Позичальника в національній та/або іноземній валюті, відкритого в АКІБ "УкрСиббанк", зокрема: з поточного рахунку Позичальника в національній та/або іноземній валюті № НОМЕР_3 код Банку (МФО)351005; та з будь-яких інших рахунків, відкритих Позичальником в майбутньому в Банку.

У п. 7.13 договору кредиту сторони домовились, що уклавши цей договір позичальник своїм підписом засвідчує факт та згоду з умовами цього договору, підтверджує свої права та обов'язки за цим договором і погоджується з ними, підтверджує свою згоду виконувати умови цього договору, та що всі умови даного договору йому цілком зрозумілі і позичальник вважає їх справедливими по відношенню до нього, а також, що перед укладенням договору отримав від банку інформаційний лист відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів».

На момент укладення договору за додатковими роз'ясненнями щодо умов договору ОСОБА_5 не звертався, як і не заявляв додаткових вимог щодо умов оспорюваного договору.

Наведене спростовує доводи позивача про те, що він, не володіючи професійними знаннями в галузі банківського споживчого кредитування, не міг під час підписання договору та його часткового виконання знати про порушення свого права, як споживача.

Договір кредиту та додатки до нього підписані сторонами.

ПАТ «УкрСиббанк» виконало свої зобов'язання, надало позичальнику кредитну кошти.

ОСОБА_5 виконував взяті а себе зобов'язання по договору кредиту.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції закону на час укладення договору, перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

За змістом ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції закону на час укладення договору, нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно: 1) основних характеристик продукції, таких як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, гарантійне обслуговування, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару; 2) будь-яких застережень щодо прямої чи опосередкованої підтримки виробником продавця або продукції; 3) ціни або способу розрахунку ціни чи наявності знижок або інших цінових переваг; 4) потреби у послугах, заміні складових чи ремонті; 5) характеру, атрибутів та прав продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії,афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди; 6) права споживача або небезпеки, що йому загрожує. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що спірний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх його істотних умов.

Кредитний договір укладений між сторонами містить умови, які передбачені ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та умови погоджені сторонами правочину. При укладенні договору позичальник діяв вільно, виходячи з власних інтересів, волевиявлення відповідало його внутрішній волі. Застосування підвищеної процентної ставки є мірою відповідальності позичальника за порушення умов кредитного договору, сторони дійшли згоди про можливість її застосування. У даному випадку не виникає жодного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Умовами кредитного договору не передбачено обставин, з настанням яких позичальник має право на перегляд діючої процентної ставки за кредитним договором на проценту ставку на рівні діючих процентних ставок у ПАТ «УкрСиббанк».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованим та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 11, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 638, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258-259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області про зобов'язання здійснити перерахунок заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бабій О.М.

Повне судове рішення складено 01 лютого 2019 року.