Справа № 540/965/18
Номер провадження 2/540/120/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2019 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.

за участю: секретаря Ткач Н.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

відповідно до ч.1 ст.268 ЦПК України в судовому засіданні 28.01.2019 року проголошено вступну та резолютивну частину Рішення, -

в с т а н о в и в :

у листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає і їй важко самій його утримувати, також відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ст. 84 СК України. У звязку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та наполягала на його задоволенні, пояснивши, що відповідач не надає їй грошові кошти на її у тримання, на яке вона має право відповідно до закону.

Відповідач позов визнав та пояснив, що не заперечує сплачувати аліменти на утримання дружини, він не працює, сплачує аліменти на спільну з позивачем дитину сина ОСОБА_5 та на утримання сина ОСОБА_6 на користь третьої особи, аліменти сплачують батьки та на утримання дружини також будуть давати кошти батьки.

Третя особа в судове засідання не зявилася, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином та завчасно (а.с.25), а тому суд уважає за можливе розглянути справу у відсутність третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані письмові докази у справі, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що позивач та відповідач являються батьками малолітнього ОСОБА_4, 18.03.2018 р., що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-КЕ № 279207 від 20.03.2018 року (а.с.5).

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії І-КЕ № 138532 від 11.12.2015 року (а.с.4).

Згідно довідки виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавської області № 798 від 29.10.2018 року позивач ОСОБА_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 і має такий склад сім'ї: ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3 син (а.с.6).

За повідомленням Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 61 від 12.11.2018 р. відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10).

Так, відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З наданих позивачем та відповідачем довідок, виданих Машівським районним відділом державної виконавчої служби 06.12.2018 року убачається, та не заперечується сторонами, що відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі ј частки його доходів та на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки його доходів щомісячно (а.с.26,27).

Частиною 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Аналізуючи зібрані у справі докази, оскільки відповідач не працює та сплачує аліменти на двох малолітніх дітей за рахунок коштів, які надають йому батьки, суд приходить до висновку, що з метою захисту інтересів перш за все самих дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя сина відповідача ОСОБА_6, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька, у задоволенні позову слід відмовити.

Суд відхиляє визнання відповідачем позову з огляду на те, що як установлено в судовому засіданні сторони не розлучені та проживають разом, водночас відповідач не працює та кошти на утримання його дітей надають його батьки, а обовязковою умовою стягнення аліментів на утримання дружини за статтею 84 СК України є можливість чоловіка надаватим атеіральну допомогу, не сторонніх осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 81, 141, 142, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка с. Новоселиця Семенівського району Полтавської області, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України серія НО № 016293 виданий 29.12.2015 р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, інші відомості відсутні.

Повний текст Рішення складено 01.02.2019 року.

Суддя С.М.Косик