Справа № 495/605/19
№ провадження 2/495/179/2019
Ухвала

про забезпечення позову

05 лютого 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської Боярський О.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме автомобіля Toyota Hiace, 2003 року випуску, кузов JT121JK, державний номер НОМЕР_1 та просить визнати за позивачем право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля.

Ухвалою суду від 04.02.2019 року справу було призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позивач разом із позовом подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову по справі, а саме просить накласти арешт на автомобіль Toyota Hiace, 2003 року випуску, кузов JT121JK, державний номер НОМЕР_1 та заборонити його відчуження.

В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що відповідач ухиляється від добровільного поділу спірного автомобіля, який було придбано сторонами у шлюбі та вважає, що з метою ухилення від його поділу може здійснити дії по відчуженню вказаного автомобіля на користь третіх осіб, або розпорядитися ним іншим шляхом, що утруднить або взагалі унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Таким чином, не вжиття закодів забезпечення позову може призвести до порушення майнових прав позивача.

Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини у звязку з якими позивач просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача частково, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.1-3 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; інше.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об'єкта спору до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову знайшли своє підтвердження доводи позивача, що за відповідачем зареєстроване право власності на автомобіль Toyota Hiace, 2003 року випуску, кузов JT121JK, державний номер НОМЕР_1, що підтверджується довідкою Територіального сервісного центру 5143.

З огляду на наявність спору між сторонами по справі, щодо поділу вказаного автомобіля, як об'єкта спільної сумісної власності подружжя, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, в частині вжиття заборони відчуження вказаного автомобіля до розгляду справи по суті, оскільки у суду є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження вказаного рухомого майна може призвести до відчуження автомобіля відповідачем на користь третіх осіб, що в свою чергу призведе до утруднення або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Суд звертає увагу відповідача, що забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження майна не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Суд вважає, що захід забезпечення позову у вигляді заборони відчуження рухомого майна, яке є об'єктом спірних правовідносин, є заходом спроможним забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, оскільки гарантує виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Вказаний вид забезпечення позову є доцільним, пов'язаним із предметом спору та достатнім для забезпечення виконання майбутнього рішення. Підстав для вжиття забезпечення позову у вигляді арешту вказаного автомобіля суд не вбачає.

Зазначеним заходом забезпечення позову (забороною відчуження), суд не порушує права Відповідача на володіння та користування належним йому майном, не обмежує в наданні майна в оренду з метою отримання прибутку, не намагається заборонити здійснювати поліпшення та реставрацію, тощо належного йому майна та їх наступну реєстрацію.

Також метою обраного заходу забезпечення позову не є будь-яке обмеження інших осіб (орендарів, тощо) у використанні майна Відповідача, та таким чином Відповідач не нестиме жодної відповідальності перед третіми особами в разі існування якихось договірних обовязків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (67701, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( 67701, АДРЕСА_2, РНОКПП 5) про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Заборонити відчуження автомобіля Toyota Hiace, 2003 року випуску, кузов JT121JK, державний номер НОМЕР_1 до розгляду справи по суті.

В задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк предявлення даної ухвали до виконання три роки з наступного дня після ухвалення.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15 денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.О.Боярський