КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 2-362/11

номер провадження: 22-ц/824/8859/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича та за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Білої Ірини Володимирівни на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2019 року у складі судді Журавського В.В., у справі за скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Брагара Артема Андрійовича на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича, заінтересована особа: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Брагар А.А. звернувся до суду із скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М., заінтересована особа: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»).

Скарга мотивована тим, що на виконанні у Бориспільському міському відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Бориспільський МВ ДВС ГТУЮ у Київській області) перебувало виконавче провадження №52567828 з примусового виконання виконавчого листа №2/359/8/2013, виданим 18 листопада 2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» боргу у розмірі 2 040 601 грн 66 коп.

Постановою державного виконавця Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 31 серпня 2017 року зазначений виконавчий лист було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна для задоволення вимог. Вказував, що строк пред`явлення зазначеного виконавчого листа до виконання до15 липня 2014 року.

19 січня 2019 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Біла І.В. повторно подала вказаний виконавчий лист №2/359/8/2013 для примусового виконання та того ж дня (19 січня 2019 року) приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком М.М. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №58136039 на підставі цього виконавчого листа.

Зазначав, що у приватного виконавця були відсутні законні підстави для прийняття виконавчого листа до виконання, оскільки стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому приватний виконавець помилково прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі вказаного виконавчого листа. Також вказує, що приватний виконавець неправомірно здійснював виконавчі дії, а саме, внесення особи до реєстру боржників та прийняв постанову про арешт майна боржника від 22 січня 2019 року. Вважав, що такі дії приватного виконавця Трофименка М.М. не відповідають вимогам законодавства України та порушують права ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, представник ОСОБА_1 - адвокат Брагар А.А. просив визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. від 19 січня 2019 року про відкриття виконавчого провадження №58136039; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. здійснити дії щодо вилучення відомостей про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників та скасувати арешт накладений на все рухоме і нерухоме майно боржника на підставі постанови від 22 січня 2019 року про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №58136039.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2019 року скаргу представника виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 - адвоката Брагара А.А. задоволено.

Визнано неправомірною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. від 19 січня 2019 року про відкриття виконавчого провадження №58136039.

Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. здійснити дії щодо вилучення відомостей про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників та скасовано арешт накладений на все рухоме і нерухоме майно боржника на підставі постанови від 22 січня 2019 року про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №58136039.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко М.М. подав апеляційну скаргу,в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Брагара А.А., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що строк пред`явлення виконавчого листа №2/359/8/2013 до виконання закінчився 31 серпня 2018 року, тобто після спливу одного року з дня винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. Вказує, що згідно з ч.5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. На виконавчому листі №2/359/8/2013 від 18 листопада 2013 року міститься відмітка головного державного виконавця Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 31 серпня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а тому з дня повернення виконавчого листа поновився строк його пред`явлення, який згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» становить три роки. Зазначає, що повторно виконавчий лист №2/359/8/2013 стягувач пред`явив до виконання 19 січня 2019 року, тобто у строки, визначені ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження». При прийнятті до виконання виконавчого документу ним не було виявлено підстав для його повернення стягувачу або відмови у відкритті виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Біла І.В. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання про стягнення з ОСОБА_1 боргу було перервано постановою державного виконавця Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 31 серпня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу, а тому з урахуванням ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання встановлюється у три роки. Вважає, що стягувачем було подану заяву до приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 28 грудня 2018 року разом з виконавчим документом про стягнення боргу з ОСОБА_1 у встановлений законом трирічний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому приватним виконавцем 19 січня 2019 року правомірно було відкрито виконавче провадження №58136039 на підставі зазначеного виконавчого документа.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Брагар А.А. подав відзив на апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М., в якому вказує, що положення ч.5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» не поширюються на спірні правовідносини, оскільки в даному випадку законодавець визначив умови подання виконавчих листів до виконання, по яким виконавчі примусові дії взагалі не здійснювались, що не стосується даної справи. Крім того, зазначає, що згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Тому вважає, що до виконавчого листа від 18 листопада 2013 року, строк пред`явлення до виконання якого становить один рік, не можуть застосуватись положення Закону України «Про виконавче провадження», що набрав чинності 05 жовтня 2016 року, в частині зміни строку пред`явлення до виконання. Просить апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, врахувавши доводи, наведені у відзиві, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання №2/359/8/2013, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області становить 1 рік, а тому строк його пред`явлення до виконання закінчився 31 серпня 2018 року, тобто, через рік після прийняття державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31 серпня 2017 року. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Біла І.В. пред`явила вказаний виконавчий лист до виконання 19 січня 2019 року, а тому суд дійшов висновку, що приватним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 19 січня 2019 року після закінчення річного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, чим порушено п.2 ч.4 ст.4 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження», згідно з якою виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Однак з вказаними висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18 листопада 2013 року на виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2013 року, яке набрало законної сили 15 липня 2013 року, Бориспільський міськрайонний суд Київської області видав виконавчий лист №2/359/8/2013 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором від 06 червня 2008 року у розмірі 257 710,29 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України становить 2 040 601 грн 66 коп. (а.с.9).

Згідно відміток державного виконавця на виконавчому листі №2/359/8/2013 про виконання рішення, 31 серпня 2017 року державним виконавцем Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Вовком А.В. була прийнята постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Встановлено, що 19 січня 2019 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Біла І.В. подала до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. заяву про відкриття виконавчого провадження за викаонвим листом №2/359/8/2013 від 18 листопада 2013 року (а.с.10).

19 січня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком М.М. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 58136039 з примусового виконання виконавчого листа №2/359/8/2013 (а.с. 11).

Також встановлено, що в межах виконавчого провадження № 58136039 приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименком М.М. було прийнято постанову про арешт майна боржника від 22 січня 2019 року, згідно з якою накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника ОСОБА_1 з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, у розмірі 2 244 661 грн 82 коп. (а.с. 12).

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час набрання законної сили рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2013 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 ч.2 ст. 22 вказаного Закону передбачено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Разом з тим, 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно з пунктами 5-7 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.5 ст. 37 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Так, згідно з ч.1 ст. 12 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (ч.5 ст.12 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»).

Отже з прийняттям постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31 серпня 2017 року було перервано строк пред`явлення такого документа до виконання у силу ч.5 ст.12 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Тому колегія суддів вважає, що, звернувшись 19 січня 2019 року до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. із заявою про відкриття виконавчого провадження, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Біла І.В. пред`явила виконавчий документ до виконання у межах трирічного строку, передбаченого п.5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко М.М. правомірно відкрив виконавче провадження №58136039 за виконавчим листом №2/359/8/2013, виданим 18 листопада 2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, на підставі вказаної заяви уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра».

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі № 369/1342/17-ц.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Однак суд першої інстанції на наведені вище вимоги закону та обставини справи належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку, що строк пред`явлення виконавчого листа №2/359/8/2013 до виконання закінчився 31 серпня 2018 року, тобто через рік після винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, а тому пред`явлення стягувачем вказаного виконавчого листа до виконання 19 січня 2019 року здійснене з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За таких підстав колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково визнав неправомірною та скасував постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. про відкриття виконавчого провадження від 19 січня 2019 року.

Відповідно до п.6 ч.3 ст. 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Таким чином, накладення арешту на майно боржника безпосередньо залежить від законності дій виконавця при відкритті виконавчого провадження.

Оскільки приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком М.М. правомірно відкрито виконавче провадження № 58136039 за виконавчим листом №2/359/8/2013, тому колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування постанови приватного виконавця про арешт майна боржника від 22 січня 2019 року, прийнятої в межах цього виконавчого провадження.

З наведених підстав суд першої інстанції дійшов помилкового висновку суду про наявність підстав для зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. здійснити дії щодо вилучення відомостей про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників та скасувати арешт накладений на все рухоме і нерухоме майно боржника на підставі постанови про арешт майна боржника від 22 січня 2019 року в межах виконавчого провадження №58136039.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення скарги, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Брагара А.А. з наведених вище підстав.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко М.М. за подання апеляційної скарги сплатив судовий збір у загальному розмірі 1 921 грн 00 коп. (а.с. 102, 115). Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Біла І.В. за подання апеляційної скарги сплатила судовий збір у розмірі 1 921 грн 00 коп. (а.с.158). Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і відмовляє у задоволенні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Брагара А.А., то понесені приватним виконавцем та уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 на їх користь у розмірі по 1 921 грн 00 коп., кожному.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича таапеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Білої Ірини Володимирівни - задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Брагара Артема Андрійовича на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича, заінтересована особа: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича судовий збір у розмірі 1 921 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» судовий збір у розмірі 1 921 грн 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді