КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 753/6452/19
Головуючий у першій інстанції - Заставенко М.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», державного реєстратора Пукшин Крістіни Вікторівни Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут Гарант», начальника відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації Ширяєвої Людмили Олександрівни про визнання протиправним та скасування рішення про зняття з реєстрації місця проживання, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що в березні 2019 року йому стало відомо про те, що його було знято з місця реєстрації у травні 2018 року. Вказано, що за його зверненням до начальника відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації йому було надано відповідь, відповідно до якої його було знято з місця реєстрації у зв`язку із заявою нового власника квартири. Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що у спірній квартирі, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , проживають четверо людей, а саме: сам позивач, ОСОБА_1 , його дружина - ОСОБА_2 , онук ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 й вони нікуди не виїжджали з єдиного наявного в них житла, оскільки є уродженцями Криму. Позивач вважає, що за відсутності рішення суду про примусове рішення, без його особистої заяви його було незаконно знято з місця реєстрації.

У зв`язку із викладеним, ОСОБА_1 просив визнати факт того, що його було протиправно в примусовому порядку знято з реєстрації місця проживання за адресою: квартира АДРЕСА_1 та просив поновити його місце реєстрації за вищезгаданою адресою, внести записи реєстру місця проживання та реєстрації. Окрім того, просив витребувати рішення реєстратора київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут Гарант» Пукшин К.М., індексний номер 41116224 від 16 травня 2018 року про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, а саме: про реєстрацію права власності на комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого було внесено зміни до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на користь ТОВ «ФК «Алькор Інвест»; витребувати від ТОВ «ФК «Алькор Інвест» та Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут Гарант» копії документів, які стали підставою винесення оскаржуваних рішень (в тому числі договорів про відступлення права вимоги, витяг з державного реєстру прав на проведену державну реєстрацію прав, а саме прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 41116224 від 16 травня 2018 року), внесення запису про право власності №124134942 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «Алькор Інвест».

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що суд першої інстанції, при ухваленні вказаного судового рішення, грубо порушив його права, оскільки він є інвалідом другої групи та через важкий стан здоров`я не має можливості самостійно пересуватися, у зв`язку з чим він не мав можливості дізнатися про факт того, що його позовну заяву було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Суд першої інстанції, на думку апелянта, не врахував його стан здоров`я, чим фактично позбавив права на справедливий суд.

Окрім того, апелянт також наголошує на тому, що суд першої інстанції не скористався усіма можливими засобами щодо сповіщення його про рух його позовної заяви, оскільки чинне законодавство передбачає можливість надсилання судами судових повісток у вигляді SMS - повідомлень, а також можливість використання електронної пошти.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 липня 2019 року та повернути справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Окрім того, просив, в разі наявності, встановити недоліки його позовної заяви, які він має усунути; витребувати копії документів від Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, ні підставі яких ОСОБА_1 було знято з місця реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 26 березня 2019 року ОСОБА_1 подав вказану позовну заяву про визнання протиправним та скасування рішення про зняття з місця реєстрації (а.с.1-4).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ч. 3 ст. 175 та ст. 177 ЦПК України, та надано строк, тривалістю десять днів з дня вручення вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви (а.с.6-7).

В зазначеній ухвалі вказано, що позовні вимоги позивача, викладені в пункті 1 позовної заяви щодо визнання протиправності примусового зняття з реєстрації місця проживання позивача не відповідають встановленим ст. 16 ЦПК України способам захисту порушених прав, а також в позовній заяві відсутні позовні вимоги до кожного з відповідачів. Також вказано, що позивачем не виконані вимоги п.5 ст. 175 ЦПК України, а саме не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо поновлення реєстрації його місця проживання, обставини протиправного зняття його з реєстрації та ким саме, а також не зазначені докази, що підтверджують вказані обставини. Також у порушення п. 6-10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем у позовній заяві не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою та в позовній заяві не вказано щодо наявності у позивача чи інших осіб оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви; відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Окрім того, суд першої інстанції вказав, що вимоги ОСОБА_1 , викладені в пункті другому та третьому позовної заяви щодо витребування документів подані з порушенням ст. 84 та ч. 3 ст. 177 ЦПК України, оскільки клопотання про витребування доказів додається до позовної заяви, а не викладається у вигляді позовних вимог. Також в порушення вимог абзацу другого ч.8 ст. 43 ЦПК України, додані до позовної заяви копії документів не скріплені власноручним підписом учасника справи (його представника) (а.с.7).

Копію ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року про залишення позовної заяви без руху було направлено позивачу 16 квітня 2019 року, що вбачається із супровідного листа, наявного в матеріалах справи (а.с.8).

Як вбачається із конверта із вкладенням та рекомендованим повідомленням, ОСОБА_1 не отримав вказану копію ухвали й конверт повернувся до суду першої інстанції у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання (а.с.9).

В подальшому, суд першої інстанції повторно направив позивачі копію ухвали про залишення позовної заяви без руху, що вбачається із супровідного листа, наявного в матеріалах справи (а.с.10), проте конверт із вкладенням та рекомендованим повідомленням повернувся на адресу суду у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання (а.с.11).

Вирішуючи питання про повернення позовної заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що позивач у справі за вказаною у позовній заяві адресою судові повідомлення не отримує, інформацію про зміну місця проживання до суду не надавав та у встановлений строк не виконав вимоги, викладенні в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, то вказані обставини дають підстави для застосування положень ст. 185 ЦПК України, у зв`язку з чим визнав позовну заяву неподаною та повернув позивачеві.

Суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до положень ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 не отримав по пошті копію ухвали про залишення позовної заяви без руху і вказані конверти із вкладенням та рекомендованим повідомленням повернулись на адресу суду у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання (а.с.9, 11). Проте, прийняття рішення про визнання позовної заяви неподаною та про повернення позовної заяви позивачеві за умови неналежного повідомлення ОСОБА_1 про залишення його позовної заяви без руху слід розцінювати як порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із пунктом 4 частини п`ятої зазначеної статті суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був належним чином проінформований про залишення його позовної заяви без руху і надання йому строку для усунення недоліків.

Так, надіслана судом першої інстанції кореспонденція, адресована ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , поверталась до суду з відміткою поштової служби «за закінченням терміну зберігання», тобто фіксація отримання позивачем кореспонденції відсутня.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), зазначене не можна вважати належним повідомленням особи про хід розгляду його позовної заяви.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо повернення позовної заяви ОСОБА_1 у зв`язку із не усуненням недоліків позовної заяви, оскільки вважав, що позивач добросовісно не користувався його процесуальними правами та не виконував покладені на нього обов`язки, а тому вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.274, 367-369, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 липня 2019 року задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 липня 2019 рокускасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню відповідно до норм п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Судді:

________________ _________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв