Справа №463/3222/17
Провадження №2-п/463/3/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника заявника ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Личаківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила ухвалити рішення, яким зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та будівлею за адресою м. Львів, вул. А. Нової, 47 шляхом перенесення капітальної стіни будинку по вул. А. Нової, 47 зі сторони будинку № 47 на тій же вулиці на 95 см вліво від межі між будинками без облаштування вікон та демонтажу самочинно збудованої кухні площею 10,4 кв.м., позначеної в технічному паспорті від 06.10.2004р. під літ 1-4.

В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 на вул. А. Нової у м. Львові, який належить їй на праві приватної власності згідно договору дарування від 25.12.2006р. В будинку № 45, який знаходиться поруч за цією адресою проживає відповідач. На час набуття відповідачем у власність будинку № 45 такий складався з двох житлових кімнат площею 31 кв.м. та однієї кухні. Загальна площа становила 48,5 кв.м. У 1995р. відповідач розвалила старий будинок і на його місці самовільно побудувала новий, збільшивши його розміри та змістивши несучу стіну на 1,5 м. на межу її подвіря. Після реконструкції загальна площа будинку збільшилась та складає 87,6 кв.м. Під час відповідної перевірки компетентним державним органом встановлено порушення вимог будівельних норм та правил, повязаних з таким будівництвом. На новозбудованій стіні відповідач зробила три вікна, які виходять на її подвіря, що є порушенням протипожежних норм. Через ці вікна сусіди неодноразово вилазять на подвіря, пошкоджують її дерева та виливають нечистоти. З вікон часто лунала нецензурна лайка. Крім того, самовільна перебудова продовжувалась у 2000-х роках. Відповідач збільшила будинок на один поверх до двох, в результаті чого закрила доступ сонячних променів на її подвіря, збільшивши його затінення. Під час добудови змінила ухил даху на сторону її подвіря, що потягло його підтоплення дощовими водами. У зимовий період з цього даху звисають брили льоду та глиби снігу, що загрожує життю та здоровю людей, які перебувають на подвірї. Тим самим, не забезпечено влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок, що порушує її право на вільне та безпечне володіння, користування та розпорядження власним подвірям та будинком. Для захисту порушених прав з посиланням на норми ст. ст. 376, 391 ЦК України, ст. 103 ЗК України звернулась до суду з даним позовом.

Заочним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 25.04.2018р. вказаний позов задоволено. Зобовязано ОСОБА_3, усунути перешкоди ОСОБА_4 у користуванні земельною ділянкою та будівлею за адресою: м. Львів, вул. А.Навої, 47, шляхом перенесення капітальної стіни будинку на вул. А.Навої, 45 у м. Львові зі сторони будинку № 47 на вул. А.Навої у м. Львові на 95 см вліво від межі між будинками без облаштування вікон та демонтажу самочинно збудованої кухні площею 10,4 кв.м., позначеної в технічному паспорті від 06.10.2004 року під літ. 1-4.

Відповідач звернулась до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення, мотивуючи тим, що перебувала за межами України та не отримувала судових повісток. Крім того, не відповідає дійсності твердження сторони позивача про те, що будинок відповідача побудований з порушенням будівельних норм та правил, оскільки Департамент ДАБІ у Львівській області, який вказав на такі порушення, провів відповідну перевірку без участі відповідача, не проводив необхідні заміри, не визначив групу вогнестійкості будівлі та не склав жодного процесуального документу, який підтверджував факт порушення будівельних норм. Також, розпорядженням ЛРА ЛМР № 1319 від 21.08.2016р. надано дозвіл на експлуатацію будинку після самовільно здійсненої прибудови та затверджено висновок міжвідомчої комісії про те, що будинок можливо технічно експлуатувати після надбудови і таке розпорядження є чинним. В свою чергу, позивач не долучила до матеріалів справи доказів порушення її прав як суміжного землекористувача, у справі не проводилась відповідна експертиза, а відхилення від проекту забудови обєкта нерухомості або від вимог будівельних норм і правил, які не є істотними, не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства, не суперечать санітарно-технічним вимогам і правилам експлуатації, не впливають на міцність і безпечність цього обєкта, не можуть бути підставою для задоволення вимог про перебудову чи про знесення обєкта нерухомості. Крім того, позивач не надала доказів що захист її прав можливий лише шляхом перенесення несучої стіни будівлі на 95 см, тоді як таке перенесення несучої стіни будинку призведе до порушення конструкції та цілісності будинку, у якому проживає сімї відповідача. Тому, заочне рішення просить скасувати. Також, просить поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки такого рішення не отримувала, а представник відповідача ознайомився з ним лише 19.10.2018р.

Позивач у справі скерував до суду письмові заперечення проти заяви відповідача, вказуючи про те, що відповідач не надала жодних доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання, зокрема, доказів перебування за межами України. Крім того, відповідно до штампу інвентаризаційної справи самовільно збудованими числиться тамбур та гараж, які зафіксовані при проведенні інвентаризації в 2004р., а дозвільні документи на будівництво будинку в цілому в матеріалах інвентаризаційної справи відсутні. Крім того, відсутні документи, які посвідчують право власності на будинок на вул. А. Нової, 45 у м. Львові загальною площею 87,6 кв.м. В сукупності, такі обставини свідчать про те, що реконструкція суперечить рішенню Виконавчого комітету Червоноормійської ради народних депутатів м. Львова Львівської області від 17.09.1985р., оскільки в результаті такої реконструкції площа будинку збільшилась. Крім того, як зазначив представник ЛРА ЛМР під час розгляду справи, відповідачу на основі висновків міжвідомчої комісії надано дозвіл на експлуатацію будинку № 45 після самовільно здійсненої прибудови та самовільно збудованого гаража. Таке розпорядження видавалось із врахуванням поверхового плану на будинок № 45 на вул. А. Нової у м. Львові, виготовленого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 25.06.1996р. без позначок про самочинне будівництво, перепланування чи переобладнання та технічного паспорта від 06.10.2004р., в якому зазначено, що самовільно збудованими є тамбур а-1 та гараж ОСОБА_5, за яких у поверховому плані 1996р. та технічному паспорті 2004р. відсутні дані про самочинне будівництво адміністрації невідомі. Без згоди власника адміністрація не вправі вносити зміни у розпорядження 2006р., однак і таке розпорядження залишається не виконаним. Будинок в експлуатацію не введений, у звязку з чим будівництво вважається самочинним. В свою чергу, положення ст. 376 ЦК України не передбачають обовязкового проведення експертизи, а про порушення прав позивача неодноразово зазначалось під час судового розгляду. Тому, заяву про перегляд заочного рішення просить залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_1, повноваження якого підтверджуються ордером серії ЛВ № 139873, вимоги заяви підтримала. Дав пояснення аналогічні вищенаведеним та просить таку задовольнити.

Представник позивача у справі адвокат ОСОБА_2, повноваження якого підтверджуються ордером на надання правової допомоги серії ЛВ № 064826, проти обґрунтованості заяви заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях. Просить залишити таку заяву без задоволення.

Розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що строк для подання заяви про перегляд заочного рішення належить поновити, а саму заява залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. При цьому, як зазначено в ч. 3 цієї статті, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно матеріалів справи, копія заочного рішення направлялась на адресу відповідача, однак не була отримана нею, а конверт повернувся на адресу суду за закінченням терміну зберігання (а.с.104). Відомості про вручення копії судового рішення у матеріалах справи відсутні, а згідно заяви представника відповідача, яким подано заяву про перегляд заочного рішення, з матеріалами справи останній ознайомився 19.10.2018р., тоді як заява подана до суду 05.11.2018р. В розумінні ч. 3 ст. 288 ЦПК України така причина пропуску встановленого законом строку є поважною, внаслідок чого він підлягає поновленню.

У відповідності до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту як ст. 288 ЦПК України, ці підстави повинні бути в сукупності, є взаємозалежними і окремо одна від одної не можуть бути правовим підґрунтям для скасування заочного рішення.

Судом встановлено, що справа розглянута за відсутності відповідача. При цьому, судові повістки направлялись за зареєстрованою адресою проживання відповідача проте нею не отримані з незалежних від суду причин.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

За змістом ч. 7 цієї статті, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

З огляду на те, що в будинку, як зазначає відповідач, проживають члени її сімї, які могли отримати судову повістку, немає підстав вважати, що неявка відповідача в судове засідання обумовлена обєктивними поважними причинами.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи сторони відповідача про наявність обставин, які мають істотне значення для вирішення справи, оскільки порушення будівельних норм та правил встановлено в ході проведення Департаментом ДАБІ у Львівській області відповідної перевірки, згідно якої будівництво проведено без відступлення від межі з земельною ділянкою на вул. А. Нової, 47 у м. Львові для забезпечення обслуговування будинку, а також з порушенням протипожежних норм, а саме відстань до житлового будинку на вул. А. Нової, 47 становить 4 м при вимозі 6 м при ІІ групі вогнестійкості будівель та 8 м при ІІІ групі хоча б однієї будівлі.

Будь-яких доказів на спростування таких обставин відповідач не надала.

Крім того, суду не представлено доказів здачі в експлуатацію будинку № 45 після винесення розпорядження № 1319 від 21.08.2006р. (а.с.16), внаслідок чого в розумінні ст. ст. 182, 331, 376 ЦК України таке будівництво на даний час вважається самочинним, яке за встановлених обставин порушення прав позивача підлягає демонтажу.

Посилань на будь-які інші докази, які б свідчили про необхідність провести екстраординарну процедуру перегляду судового рішення заява відповідача не містить, що виключає можливість її задоволення.

Керуючись ст. ст. 260, 284, 288 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Поновити представнику відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Личаківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 04.02.2019 року.

Суддя: Леньо С. І.