У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2019 Справа №607/11845/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді В.М. Братасюка, за участі секретаря судового засідання Т.І. Созанської,

скаржника ОСОБА_1, представника ДВС ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скаргу ОСОБА_1, особа чиї дії оскаржуються Тернопільський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії , -

в с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з скаргою, зазначивши субєктом, чиї дії оскаржуються, Тернопільський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання дій неправомірними та зобовязання надати наступні запити:

до Закладу соціального страхування, вул. Сенаторська, 6/85, 00-917, Варшава, Польща, щодо доходів (заробітна плата і інші), які отримані ОСОБА_3 (PESEL 1), громадянином України, 29.07.1980р.н., за 2016 рік, 2017 рік та 2018 рік;

до фірми «TRANSPORT MARCIN KARBOWNIK, KAR-MAR WSPOLNIK SPOLK1 CYWILNEJ MARCIN KARBOWNIK» (вул. Корженна, 86/1, 02-981, Варшава, Польща), NIP: НОМЕР_1, REGON: 14248681 1, щодо доходів (заробітна плата і інші), які отримані ОСОБА_3 (PESEL 1), громадянином України, 29.07.1980р.н., за 2016 рік, 2017 рік та 2018 рік;

до Міністерства ОСОБА_4 (Ministerstwo Finansow), вул. Светокшиська, 12, 00-916, Варшава, Польща), NIP: НОМЕР_2, REGON: 000002217, щодо коштів, отриманих ОСОБА_3 (PESEL 1), громадянином України, 29.07.1980р.н., за 2016 рік, 2017 рік та 2018 рік в якості повернення податку на підставі пільги податкової на дітей

На обгрунтування вимог зазначає, що скаржник є стягувачем у зазначеному вище виконавчому провадженні. Державним виконавцем було допущено порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та Договору між Україною та ОСОБА_5 про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах (ратифікованого Постановою ВРУ 04.02.1994 року, оскільки державний виконавець не використовує у повній мірі наданих Законом повноважень до належного виконання рішення суду про стягнення аліментів не здійснює за клопотанням стягувача запитів до компетентних органів іноземних держав для зясування дійсного матеріального становища боржника.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав та просить задовольнити з зазначених у змісті скарги підстав.

Представник ДВС проти задоволення скарги заперечив, зазначив, що державний виконавець діяв в межах ЗУ «Про виконавче провадження».

До участі у розгляд скарги судом було залучено заінтересовану особу боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_3 , котрий будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду в засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши Скаргу судом встановлено наступні обставини.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 2 Постанови за №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» наголошує, що при розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), законами України: від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини",від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР "Про державну виконавчу службу", "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

Відтак процесуальними нормами ЦПК щодо здійснення судового контролю є Розділ VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень», тобто ст. 447-453.

Отже, на виконанні Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває виконавче провадження за №55160312 з примусового виконання виконавчого листа №607/11845/17, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 31.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з 19.10.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

За заявою стягувача 16.11.2017 року державним виконавцем відкрите виконавче провадження.

16.11.2017 року державним виконавцем здійснено запит, в прядку ст.. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», до сервісного центру МВС у Тернопільський області, щодо зареєстрованих за стягувачем транспортних засобів.

16.11.2017 року державним виконавцем складено розрахунок заборгованості із сплати аліментів.

16.11.2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

Встановлено наявність в матеріалах виконавчого провадження в українському перекладі, довідки від 26.10.2017 року, змістом котрої стверджується, що боржник у ВП Панков ОСОБА_3 працює у фірми=і «TRANSPORT MARCIN KARBOWNIK, KAR-MAR WSPOLNIK SPOLK1 CYWILNEJ MARCIN KARBOWNIK» (вул. Корженна, 86/1, 02-981, Варшава, Польща) водієм на підставі трудового договору на визначений час від 16.04.2015 року по 15.04.2018 року, та отримував певні суми заробітку за липень, серпень та вересень 2017 року.

16.04.2018 року боржник подав органу ДВС заяву про доручення довідки про доходи з цієї ж фірми за 10.2017 року по 03.2018 року, та квитанцію про сплату аліментів.

Заяву аналогічного змісту боржник подав до органу ДВС про доручення довідки про доходи уже за період жовтня 2017 року по березень 2018 року, від 27.06.2018 року.

05 липня 2018 року стягувач звернулася з до органу ДВС з заявою про здійснення запиту до

закладу соціального страхування, вул. Сенаторська, 6/85, 00-917, Варшава, Польща, щодо доходів (заробітна плата і інші), які отримані ОСОБА_3 (PESEL 1), громадянином України, 29.07.1980р.н., за 2016 рік, 2017 рік та 2018 рік;

до фірми «TRANSPORT MARCIN KARBOWNIK, KAR-MAR WSPOLNIK SPOLK1 CYWILNEJ MARCIN KARBOWNIK» (вул. Корженна, 86/1, 02-981, Варшава, Польща), NIP: НОМЕР_1, REGON: 14248681 1, щодо доходів (заробітна плата і інші), які отримані ОСОБА_3 (PESEL 1), громадянином України, 29.07.1980р.н., за 2016 рік, 2017 рік та 2018 рік;

до Міністерства ОСОБА_4 (Ministerstwo Finansow), вул. Светокшиська, 12, 00-916, Варшава, Польща), NIP: НОМЕР_2, REGON: 000002217, щодо коштів, отриманих ОСОБА_3 (PESEL 1), громадянином України, 29.07.1980р.н., за 2016 рік, 2017 рік та 2018 рік в якості повернення податку на підставі пільги податкової на дітей

11.07.2018 року від боржника на адресу ДВС надійшла заява про долучення довідки про доходи за 3 квартал 2018 року на тому ж підприємстві в республіці ОСОБА_4.

Й того ж дня, 11.07.2018 року Тернопільський міський відділ ДВС надав відповідь ОСОБА_1 на її звернення, змістом котрої повідомив стягувача у виконавчому провадженні про те, що клопотання не може бути задоволене, оскільки встановлена Законом обовязковість виконання вимог державного виконавця поширюється виключно у межах території України і не може стосуватися юрисдикції інших держав.

Вирішуючи правомірність дій державного виконавця, Суд наголошує на такому.

Згідно ст.. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. (ч.1 ст. 19 Конституції України)

За приписами ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Разом з тим, зміст ч.4 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» законодавчо закріплює один з аспектів державного суверенітету - верховенства держави на своїй території, коли законні вимоги органу державної влади підлягають до безумовного визнання та виконання усіма субєктами саме на території держави, від імені якої діє орган, що заявив відповідну вимогу.

В даному ж випадку скаржник просить суд визнати протиправною відмову державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС, вчинити запити про отримання інформації від компетентних субєктів іноземної держави, у якій має місце роботи та отримує доходи боржник у виконавчому провадженні, що здійснюється на території України, а тому Суд цілком погоджується з доводами органу ДВС, про те, що юрисдикція останнього не поширюється на територію поза межами держави Україна.

Водночас, Постановою Верховної ради України від 04.02.1994 року, ратифіковано Договір між Україною і ОСОБА_5 про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах.

Наскільки суду зрозуміло, має місце виконання судового рішення про стягнення періодичних платежів (аліментів), котрі стягуються з доходу (заробітної плати), отримуваного боржником поза межами України в республіці ОСОБА_5.

Статтею 3 Договору визначено, що у справах, що охоплюються цим Договором, установи юстиції, зносяться між собою за посередництвом центральних органів, якщо

інше не передбачено цим Договором. В розумінні цього Договору центральними органами є: з боку України - Міністерство юстиції та Генеральна Прокуратура, а з боку ОСОБА_5 - Міністерство юстиції.

Таким чином місцеві органи ДВС не можуть бути окремим субєктом міждержавних зносин, а потребують посередництва Міністерства юстиції України.

Окрім цього, Договором між Україною і ОСОБА_5 про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, передбачено процедуру визнання і виконання рішень у цивільних справах - за умов, передбачених цим Договором, Договірні Сторони визнають і виконують на своїй території рішення, винесені на території іншої Договірної Сторони, а саме: 1) рішення судів з цивільних справ (ч. 1 ст. 49 Договору).

Підстави до визнання і виконання рішень, клопотання про визнання і виконання рішення суду та порядок визнання в виконання рішення суду, передбачені ст. 50-52 Договору, і з огляду на ту обставину, що в ході здійснення виконавчого провадження підлягають до стягнення періодичні платежі (аліменти) з сум отримуваних боржником, котрий працює, отримує стабільний дохід і сплачує податки в республіці ОСОБА_5, - саме спосіб офіційного визнання і виконання рішення національного суду, в порядку, визначеному Договором між Україною і ОСОБА_5 про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, може бути ефективним захистом прав стягувача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 447-453 ЦПК України суд ,-

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, особа чиї дії оскаржуються Тернопільський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та зобовязання надати наступні запити:

до Закладу соціального страхування, вул. Сенаторська, 6/85, 00-917, Варшава, Польща, щодо доходів (заробітна плата і інші), які отримані ОСОБА_3 (PESEL 1), громадянином України, 29.07.1980р.н., за 2016 рік, 2017 рік та 2018 рік;

до фірми «TRANSPORT MARCIN KARBOWNIK, KAR-MAR WSPOLNIK SPOLK1 CYWILNEJ MARCIN KARBOWNIK» (вул. Корженна, 86/1, 02-981, Варшава, Польща), NIP: НОМЕР_1, REGON: 14248681 1, щодо доходів (заробітна плата і інші), які отримані ОСОБА_3 (PESEL 1), громадянином України, 29.07.1980р.н., за 2016 рік, 2017 рік та 2018 рік;

до Міністерства ОСОБА_4 (Ministerstwo Finansow), вул. Светокшиська, 12, 00-916, Варшава, Польща), NIP: НОМЕР_2, REGON: 000002217, щодо коштів, отриманих ОСОБА_3 (PESEL 1), громадянином України, 29.07.1980р.н., за 2016 рік, 2017 рік та 2018 рік в якості повернення податку на підставі пільги податкової на дітей

-відмовити

Ухвала набирає законної сили через пятнадцять днів з дня складання повного тексту ухвали, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали, апеляційної скарги.

Головуючий суддяОСОБА_7