Справа № 431/1776/13-ц
Провадження № 6/431/320/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року Старобільський районний суд Луганської області в складі:

судді Олійник С.В.,

за участю секретаря Хорольської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Старобільського районного суду Луганської області в м. Старобільська заяву Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання на боржника ОСОБА_1 ,

встановив:

30 липня 2019 року Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» (далі КС «Імперіал ЛТД») звернулося до Старобільського районного суду Луганської області з заявою про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання, в якій просила суд визнати причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа Старобільського районного суду Луганської області по справі №2/431/730/2013 поважною через неможливе звернення до виконавчої служби з причин арешту рахунків КС «Імперіал ЛТД» та відсутності грошових коштів для сплати авансового внеску. Посилаючись на Рішення Конституційного суду України щодо визнання такими, що не відповідають Конституції України положення ч.2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а тому просить поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В судове засідання сторони по справі, не з`явились, про час та місце розгляду були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції повністю відповідає.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені наступні факти, які підтверджуються матеріалами справи.

Згідно заочного рішення Старобільського районного суду Луганської області від 21.08.2013 позовні вимоги КС «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені у повному обсязі.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за Кредитним договором у розмірі 1335,93 грн.

Згідно супровідного листа від 22.08.2013 року вказане рішення суду було направлено позивачу КС «Імперіал ЛТД» за адресою: вул. Трудова, 18, м. Старобільськ, для відома (а.с.53).

Заява про видачу виконавчих листів щодо стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором надійшла до суду 24.10.2013 року. (а.с.62). Виконавчий лист отримано представником позивача 29.10.2013 року (а.с.62).

Виконавчий лист видано 28.10.2013 року. Строк пред`явлення до виконання 08.10.2014 року.

Згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 11.06.2015 року, виконавчий лист повернуто стягувану на підставі п.2 ч.1 ст. 47, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження».

Після цього часу позивачем заходи спрямовані на виконання рішення суду не вчинялися.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 04.02.2019 року в задоволенні заяви КС «Імперіал ЛТД» про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено. Відмовляючи в поновленні строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд виходив з того, що позивачем не надано доказів поважності причин пропуску встановленого законом строку пред`явлення виконавчих листів до виконання.

У відповідності до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-ХIV в редакції Закону №245 від 16.05.2013 р. (чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки, зокрема інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом. Зазначені строки встановлюються, зокрема, для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Статтю 433 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово ЄСПЛ порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод».

Встановлено, що ухвалою суду від 04.02.2019 року відмовлено у поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Супровідний лист від 11.06.2015 року ВДВС Рубіжанськоьго МУЮ свідчить про те, що позивач був обізнаний про повернення виконавчого листа, а наведені ним доводи пропуску строку не свідчать про існування дійсних істотних перешкод чи труднощів для отримання виконавчих листів протягом встановленого законом строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

У заяві про поновлення процесуального строку заявник не навів особливих та непереборних обставин, що перешкодили звернутися йому до суду із заявою про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання на боржника ОСОБА_1 .

Крім того, не надано жодних доказів щодо відмови в прийнятті на виконання виконавчого документу через відсутність сплати авансового внеску.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись ст. ст. 260-261 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання на боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області протягом п`ятнадцяти з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Олійник С.В.