КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року місто Київ

Справа 366/2825/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/11422/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Кулікової С.В., Мараєвої Н.Є.

секретар судового засідання: Миронюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спец комбінат», до якої приєднався ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Іванківського районного суду Київської області від 04 червня 2019 року (у складі судді Слободян Н.П., інформація щодо складання повного тексту відсутня )

в справі за позовом ОСОБА_2 до державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову (на стороні відповідача) - генеральний директор державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» Костюк Сергій Миколайович про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди, спричиненої неправомірним притягненням до дисциплінарної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом відповідача № 499 від 16.10.2018 року до нього застосоване дисциплінарне стягнення у виді догани. Як зазначено у самому наказі підставою для цього стало «порушення трудової дисципліни, яке виразилось у неналежному відношенні до своїх посадових обов`язків через відсутність контролю за роботою підлеглих, що мало наслідком нестачу піску річкового в особливо великому об`ємі».

Посилаючись на те, що він не залучався до комісії, яка проводила інвентаризацію не був ознайомлений з результатами її роботи, нестачі піску не було, а тому вважав, що його безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Як директор відділення будівельно-ремонтних робіт, позивач не мав відношення до продажу піску річкового чи до оформлення документів на продаж. Це доручалось заступнику Генерального директора з матеріально-технічного забезпечення та головному бухгалтеру, що вбачається з протоколів оперативних нарад за 2016 і 2018 роки.

Комісією не було враховано, що відповідно до наказу відповідача від 15.02.2018 № 67 «Про оприбуткування піску», була проведена оцінка та вимір річкового піску в об`ємі 372658 м.куб, про що був складений відповідний акт та поданий на затвердження генеральному директору ОСОБА_3 .

Після оприбуткування зазначеного піску на підприємстві були укладені договори купівлі-продажу (про відпуск піску річкового, які погоджені ним (позивачем). В цих договорах були погоджені первинні товаросупроводжувальні документи (накладні), які відображали кількість забраного піску та оформлялися після відвантаження замовником на власний автотранспорт з майданчику зберігання Лелів. На шляховій дільниці відділення БРР інформація щодо товаросупроводжувальних документів відображалася у журналі обліку. Ці документи були основою для виписки бухгалтерією загальної видаткової накладної та акту прийому-передачі.

За актом прийому-передачі від 30.05.2018 року, складеного на базі таких документів, затвердженого в.о. генерального директора ОСОБА_1 , здійснено оплату за договором поставки у повному обсязі.

Службовими записками від 13.06.2018 року № 08/120 та від 16.06.2018 року № 08/121 «Про надання документів» за його (позивача) підписом головному бухгалтеру відповідача було надано всі первинні документи за договорами через канцелярію підприємства. Зауважень, пропозицій від відповідача щодо обліку відпущеного піску за договорами до нього (позивача) у будь-якій формі не надходило.

Натомість, 19.09.2018 року його ознайомили з наказом № 437 від 17.09.2018 року «Про проведення службового розслідування», де він вперше прочитав про нестачу та лишки піску річкового.

На виконання розпорядження відповідача від 09.10.2018 року № 52 «Про надання пояснень» у нього (позивача) відібрано письмові пояснення щодо відпуску, відвантаження піску річкового та документального оформлення господарської діяльності з лютого по липень 2018 року, а також обставин і причин нестачі піску річкового. Положення про проведення службових розслідувань на підприємстві відсутнє. Про факти, начебто, відпуску і відвантаження піску без оформлення відповідних первинних документів, йому (позивачу) нічого не відомо. Звинувачення безпідставні та базуються на домислах. Положенням про відділення БРР не передбачено виконання робіт з проведення обліку відпуску піску річкового для отримання позивачем позабюджетних надходжень від господарської діяльності. А тому, посадовою інструкцією директора відділення БРР не передбачено контролю за роботою підлеглих, що є матеріально-відповідальними особами. Останні звітують про свою діяльність безпосередньо відповідачу. Вся документація фіксується в бухгалтерії відповідача.

Крім того, зазначений наказ потягнув за собою негативні наслідки, чим спричинено йому значної моральної шкоди та негативно відобразилося на його репутації, так як він з 1986 року працює в зоні відчуження ЧАЕС, з 01.06.2012 року обіймає посаду директора відділення БРР ДСП «Чорнобильський спец комбінат», має в підпорядкуванні 108 осіб штату та неодноразово був нагороджений почесними грамотами. Його знають керівники всіх підприємств, тому факт притягнення до дисциплінарної відповідальності набув розголосу. Він вимушений виправдовуватися перед колегами, доводячи свою невинуватість. Звинувачення у неналежному відношенні до посадових обов`язків принижує його честь і гідність, як керівника та громадянина України. Через це погіршився стан його здоров`я. Моральну шкоду позивач оцінює у 25000 грн., які він і просив стягнути з відповідача.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 04 червня 2019 року позов задоволено частково. Наказ ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» від 16 жовтня 2018 року № 499 про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності визнано незаконним і скасовано.

Стягнуто з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на користь ОСОБА_2 3000 (три тисячі) грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на користь держави судовий збір у сумі 1536 грн. 80 коп.

Не погодившись з рішенням Іванківського районного суду Київської області від 04 червня 2019 року , ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» подало 03.07.2019 року апеляційну скаргу (а.с. 175) в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним, оскільки судом не повно встановлені обставини, які мають значення для справи, також судом неправильно дана оцінка нормам матеріального права щодо порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності, що призвело до неправильного його застосування.

Вказує, обставини, які передували видачі наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Зазначає, що судом досліджені не всі докази, які мають значення для правильного вирішення справи.

Суд жодним чином не посилається на посадову інструкцію Позивача (в справі в томі 1, арк. 13-16), у якій зазначено про його контроль за виконанням посадових і службових обов`язків підлеглими особами.

Суд не дав оцінку тому факту, що підпорядковані позивачу матеріально-відповідальні особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не оскаржували своє притягнення до дисциплінарної відповідальності (в справі в т. 2, арк, 110-111,112-113). Не надано належної оцінки тому, що Відповідачем дотриманий , визначений ст.147 КЗпП України порядок застосування дисциплінарних стягнень.

02 липня 2019 року ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на рішення Іванківського районного суду Київської області від 04 червня 2019 року, в якій він просив оскаржуване рішення скасувати частково, змінити рішення в частині стягнення моральної шкоди, та стягнути з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на користь позивача 25 000, 00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. В решті рішення залишити без змін.

Зазначає, що суд не в повній мірі врахував характер та обсяг заподіяних скаржнику моральних страждань. В недостатній мірі врахований характер та тривалість страждань, стан здоров`я, істотність змін у життєвих і виробничих стосунках, а також ступінь зниження престижу та ділової репутації. Не надано належної оцінки втраті здоров`я (підтверджених документально), втраті нормальних життєвих зв`язків та часу, фізичних і духовних сил, додаткових зусиль, які в сукупності, були необхідні для подальшої організації його життя.

Ухвалою від 24 липня 2019 року Київським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження в даній справі та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

До апеляційного суду 25.07.2019 надійшла заява від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову (на стороні відповідача) ОСОБА_1 про приєднання до апеляційної скарги ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на підставі ст. 363 ЦПК України. Зазначає, що в апеляційній скарзі відповідача повно та детально викладена позиція про незаконність оскаржуваного рішення суду.

Ухвалою від 29 липня 2019 року Київським апеляційним судом заяву Генерального директора державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» про приєднання до апеляційної скарги державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» на Іванківського районного суду Київської області від 04 червня 2019 року приєднано.

09 серпня 2019 року до канцелярії апеляційного суду надійшов від ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу, обґрунтований тим, що суд відповідально, детально та уважно розглянув справу (крім компенсації морального відшкодування) оцінив докази, які мали безпосереднє відношення до зазначених у наказі фактах, що стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Тому твердження Відповідача , що судом не досліджені всі докази, які мають значення для правильного вирішення справи не відповідають дійсності.

В судовому засіданні позивач підтримав свою апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити, змінити рішення в частині стягнення моральної шкоди, в решті - залишити без змін.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечував, та просив задовольнити скаргу ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві на адресу суду підтримав вимоги апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційних скарг, відзиву на них, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За змістом статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано, зокрема, такий захід стягнення, як догана.

Згідно зі статтею 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців із дня вчинення проступку.

За приписами статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Задовольняючи вимоги про визнання незаконним наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд вважав встановленими такі обставини.

Відповідно до наказу № 370 від 27.09.2017 року про річну інвентаризацію з 14 по 21.11.2018 року було проведено інвентаризацію матеріальних цінностей шляхової дільниці ВБРР (встановлено лишки піску у кількості 372658 м.куб). 16.01.2018 року комісія за участю фахівців ВБРР та представника УКБЗВ повторно встановила і підтвердила цей об`єм піску.

15.02.2018 року на підставі службової записки директора ВБРР ОСОБА_2 від 18.01.2018 року № 02/14 видано наказ № 67 по підприємству про оприбуткування піску у зазначеній кількості.

12.06.2018 року головний бухгалтер ОСОБА_6 звернулась із службовою запискою до в.о. директора ОСОБА_1 про те, що станом на 12.06.2018 року в бухгалтерії відсутні первинні документи за договорами на реалізацію піску річкового. На підставі цієї записки директор звернувся до ДАВЗВ з проханням провести аудиторську перевірку щодо відповідності реалізації та вчинення інших дій під час відпуску і реалізації піску, оформлення належним чином первинних документів.

Наказом ДАЗВ від 13.06.2018 року № 121 «Про проведення планового аудиту ефективності та аудиту відповідності на ДСП «ЧСК» ініційовано проведення такого аудиту за період з 01.01.2016 року по 30.06.2018 року.

13.06.2018 року директор ВБРР ОСОБА_2 звернувся зі службовою запискою № 08/19, де підтвердив здійснення відпуску піску матеріально-відповідальними особами ВБРР.

За рішенням генерального директора ОСОБА_1 , на підставі запиту керівника аудиторської групи ДАЗВ, з метою встановлення або спростування та підтвердження фактичної кількості піску річкового було видано наказ по підприємству від 26.07.2018 року № 332 «Про проведення позапланової інвентаризації», який знаходився на відповідальному зберіганні матеріально-відповідальних осіб відділення БРР ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ).

На звернення ДСП «ЧСК» від 26.07.2018 року до УКБЗВ про надання фахової допомоги для уточнення кількості піску річкового, відповідь надійшла із запізненням (15.08.2018 року). Тому керівництвом підприємства та членами інвентаризаційної комісії було розглянуто питання залучення незалежного спеціаліста чи організації для визначення фактичного залишку піску на складі сипучих матеріалів ВБРР. Відповідний договір був укладений з ФОП ОСОБА_10 21.08.2018 відповідно до висновку останнього фактичний об`єм піску на дільниці 4,33 га складає 290994,00 м.куб., а на дільниці 3,12 га - 269331,34 м.куб.

За даними бухгалтерського обліку станом на 26.07.2018 року кількість піску на дільниці 4.33 га становить 385353,70 м.куб., на дільниці 3,12 га пісок річковий на бухгалтерському обліку не знаходиться.

Розбіжність між даними бухгалтерського обліку та даними незалежного експерта на дільниці 4,33 га складає 94359,70 м.куб.

Відповідно до наказу по підприємству від 17.09.2018 року № 437 було призначено службове розслідування по факту проведення інвентаризації піску, з яким позивач був ознайомлений. 21.08.2018 року було видано наказ № 372 «Про внесення змін до наказу від 21.07.2018 року № 332», відповідно до якого надано доручення комісії організувати роботу по замірах залишку піску, оформити акт про інвентаризацію та надати генеральному директору на затвердження до 30.09.2018 року.

В ході проведення службового розслідування матеріально-відповідальним особам та керівнику ВБРР було запропоновано надати пояснення, в т.ч. на поставлені у поясненнях запитання.

Директор ВБРР відповіді на поставлені питання не дав, зазначивши у поясненні від

20.09.2018 року, що ним в цей день подана заява до відділу Національної Поліції з проханням перевірити факт нестачі піску.

16.10.2018 року наказом № 499 генерального директора ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності «за порушення трудової дисципліни, яке виразилось у неналежному відношенні до своїх посадових обов`язків через відсутність контролю за роботою підлеглих та мало наслідком нестачі піску річкового в особливо великому об`ємі»: застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, (т.1 а.с.30).

Як зазначено у наказі підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності стали наступні обставини:

«на баланс підприємства при його створенні у січні 2011 року були передані по передавальних актах товарно-матеріальні цінності, в т.ч. пісок річковий у кількості 38423 м.куб. Також на балансі підприємства з лютого 2018 року знаходився пісок у кількості 372678 м.куб., оприбуткування якого здійснено згідно наказу від 15.02.2018 року № 67. Перед оприбуткуванням об`єм піску був визначений замірами та відображений в акті обстеження наявності піску річкового від 16.01.2018 року.

Після оприбуткування пісок знаходиться на відповідальному зберіганні матеріально- відповідальних осіб ВБРР ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які здійснювали відпуск та відвантаження піску без оформлення документів. Контроль за виконанням завдань ВБРР та виконання посадових і службових обов`язків підлеглими особами здійснюється директором ВБРР ОСОБА_2 .

В наказі зазначено, що дисциплінарне стягнення до ОСОБА_2 застосовано за «порушення трудової дисципліни, яке виразилось у неналежному відношенні до своїх посадових обов`язків через відсутність контролю за роботою підлеглих та мало наслідком нестачі піску річкового в особливо великому об`ємі». Відтак, має перевірятися:

1) обсяг посадових обов`язків самих підлеглих (для визначення меж контролю);

2) належність контролю з боку ОСОБА_2 , як керівника за роботою підлеглих в частині операцій з піском;

3) факт нестачі піску річкового.

З дослідженого судом «Звіту планового внутрішнього аудиту ефективності та аудиту відповідності ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» дотримання актів законодавства, планів, процедур, контрактів з питань стану збереження активів, пов`язаних з рухом річкового піску у період з 01.01.2016 по 30.06.2018 року, вбачається, що аудиторами встановлено «між підприємством та начальником шляхової дільниці ОСОБА_4 укладено договір від 07.02.2017 року про повну матеріальну відповідальність на зберігання , обробку, продаж, відпуск, перевезення, застосування у процесі виробництва переданих йому цінностей, проте, посадовою інструкцією начальника шляхової дільниці обов`язки щодо збереження та використання майна не визначені. Будь-яких документів передачі ОСОБА_4 , як матеріально-відповідальній особі, піску річкового у об`ємі, зазначеному у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності, суду не надано.

З цього ж звіту слідує, що визначення відповідальності керівників за операціями з руху майна у посадових інструкціях, або інших організаційно-розпорядчих документів встановлено, що «відповідно до пункту 2.1.2 посадової інструкції директора ВБРР (ПІ-08-001-2017) до завдань та обов`язків директора входить збереження та ефективне використання закріпленого за ВБРР майна». Будь-яких документів закріплення за ВБРР піску річкового у об`ємі, зазначеному у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності, суду не надано

Аудитори прийшли до висновку, що окремими внутрішніми регламентами контроль за збереженням річкового піску не передбачений, через що його облік не здійснювався належним чином. Той факт, що протягом періоду з 2011 по 2017 роки таке питання не порушувалось, свідчить про неналежний стан внутрішнього контролю за збереженням майна та відображенням його в обліку».

Із зазначеного вище аудиторського звіту також слідує, що організація ведення бухгалтерського обліку річкового піску не здійснюється на належному рівні через відсутність закріплення обов`язків за безпосередніми виконавцями конкретних завдань, а щодо регламентів списання ТМЦ встановлено, що підприємство потребує норм облікової політики з організації обліку на підприємстві, зокрема, стосовно вибуття запасів, яка б при дотриманні чинного законодавства достовірно забезпечувала відображення господарських операцій, сприяла своєчасності надання достовірної інформації, а також ефективності діяльності підприємства в цілому.

Суд констатує, що аудит проводився з метою дати оцінку діяльності ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» вцілому.

Щодо об`ємів піску, нестача якого ставиться у вину позивачу, як наслідок неналежного контролю за підлеглими, суд встановив наступне.

У самому наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності зазначено, що у січні 2011 році на баланс підприємства при його створенні передано по передавальних актах ТМЦ, в т.ч. пісок річковий у кількості 38423 м.куб.

З лютого 2018 року на балансі підприємства знаходився пісок у кількості 372678 м.куб., оприбуткування якого здійснено згідно наказу від 15.02.2018 року № 67. Перед оприбуткуванням об`єм піску був визначений замірами та відображений в акті обстеження наявності піску річкового від 16.01.2018 року.

За договором від 21.08.2018 року між ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» та ФОП ОСОБА_10 , останній провів інженерно-геодезичні роботи по визначенню об`єму піску на ділянці площею 4,33 га (який у лютому був поставлений на баланс підприємства). За його висновком від 03.09.2018 року визначено середнє значення об`єму 290994 м.куб.

За наявності такого висновку фахівця було створено комісію для проведення службового розслідування по факту нестачі та лишків піску річкового (наказ № 437 від 17.09.2018 року).

У своєму поясненні начальник шляхової дільниці ВБРР ОСОБА_4 зазначив, що вважає проведення службового розслідування не об`єктивним, так як ні він, ні інші матеріально-відповідальні особи не були присутні під час проведення контрольних замірів піску під час проведення інвентаризації (т.2 а.с.4).

У своєму поясненні від 20.09.2018 року ОСОБА_2 зазначив, що відповідати на постановлені (заздалегідь роздруковані) питання немає сенсу, так як в той день ним була подана заява до відділу Національної поліції з проханням перевірити факт нестачі річкового піску. Тобто розслідуванням буде займатися уповноважений для цього орган.

Як вбачається з підготовлених та наданих для дачі пояснень питань («службового опитування в рамках службового розслідування») всі вони зводяться до обставин відпуску піску (нормативних документів, порядку зважування, часу відвантаження, осіб, присутніх при цьому). Ці питання на перевірку факту нестачі піску (чи відсутності такої), з огляду на отримані пояснення, в т.ч. позивача, не були направлені.

Лише 27.09.2018 року генеральний директор ДСК «Чорнобильський спецкомбінат» звернувся до відділу поліції зони ЧАЕС ГУ НП В Київській області з повідомленням «про можливе вчинення злочину». У повідомленні зазначено, що мають підстави вважати, що особливо велика нестача піску сталася в результаті можливих злочинних дій посадових осіб ВБРР, зокрема, директора ВБРР ОСОБА_2 .

Суд вважає, що під час проведення службового розслідування комісія мала взяти до уваги пояснення осіб, які притягаються до дисциплінарної відповідальності. Оскільки фактично, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності стала нестача піску річкового увеликому об`ємі, перше питання, яке мала з`ясувати комісія, це «Яким чином проводились обміри об`ємів річкового піску перед постановкою його на баланс підприємства у 2017 р. та на початку 2018 року».

З матеріалів справи вбачається, що ці обміри 21.11.2017 року проводились комісією у складі заступника директора з виробництва ВБРР, начальника ПІД та інженера ВБРР. В акті обстеження наявності піску зазначено, що в обчисленні об`єму піску були задіяні наступні прилади та інструменти: курвіметр, циркуль мірний з кроком 1,5 м. В результаті обчислення ця комісія встановила об`єм піску - 372658 м.куб. ( т.1, а.с.219) . Вбачається, що під час цього обстеження фахівці-геодезисти до цієї дії не залучались.

На підставі цього акту було встановлено наявність лишків піску річкового саме у такій кількості - 372658 м.куб. У протоколі інвентаризаційної комісії ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» ПІД ВБРР від 21.11.2017 року зазначено, що ці лишки помилково не оприбутковані на момент надходження на підприємство згідно акту приймання-передачі № 10 від 01.03.2011 року допущено помилки в одиницях виміру та в кількості.

Як вбачається з технічного звіту ФОП Климуса, який є сертифікованим інженером- геодезистом, в обчисленні об`єму піску застосовувались метрологічно - атестовані GPS-приймачі та електронні тахометри та було визначено середнє значення об`єму штабелю піску - 290994 м.куб. (т.1 а.с. 151-158).

Тому, проводячи службове розслідування об`єктивно і неупереджено, слід було шляхом відібрання, як мінімум пояснень щодо обставин проведення вимірів та обчислення об`ємів, як з 2017, так і за 2018 роки, з`ясувати можливість наявності неточностей під час проведення замірів і обчислень неспеціалістами у цій галузі.

Заперечення нестачі піску з боку осіб, які притягувались до дисциплінарної відповідальності, та перевірка всіх можливих причин виникненнятакої нестачі (розбіжностей у бухгалтерських даних) стосувалися суті порушень, яке їм ставиться у вину, і має серйозний вплив на розподіл тягара доказування у службовому розслідуванні, тому повинно було детально розглянуто. Комісія не врахувала доречних і важливих доводів позивача та інших посадових осіб ВБРР.

Більше того, вже після винесення наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності (16.10.2018 року) голова інвентаризаційної комісії ПІД ВБРР звертався до голови центральної інвентаризаційної комісії ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» із службовою запискою

17.10.2018 року наступного змісту: « у зв`язку з тим, що на Шляховій дільниці ВБРР пісок, який знаходиться на підзвіті матеріально-відповідальних осіб є спірним, (неправильно оприходуваний, проводиться службове розслідування), прошу Вас залучити незалежних експертів для участі в інвентаризації піску». Голова комісії наклав на цю службову засипку резолюціє наступного змісту «ОСОБА_11 використовувати дані останньої інвентаризації, в якій є незалежні експерти». Тобто, під час службового розслідування фактично об`єктивна істина не була встановлена, аргументи осіб, які притягувались до дисциплінарної відповідальності, не розглядались взагалі.

Після отримання інформації про нестачу матеріальних цінностей на підпорядкованій йому дільниці, ОСОБА_2 20.09.2018 року звернувся із заявою до Начальника відділу Національної поліції зони ЧАЕС Київської області, в якій просив провести перевірку цього факту та повідомити його про результати такої перевірки.

Право на таке звернення позивачу, як будь-якому громадянину України, гарантоване ст. 40 Конституції України. В той же час, в акті службового розслідування по акту проведення інвентаризації піску від 26.09.2018 року, комісією зазначено, що «у випадку підтвердження факту звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів та подання відповідної заяви, з метою перевірки факту нестачі піску, буде розцінюватись як перевищення службових повноважень». Вказане свідчить про те, що відповідач не був зацікавлений у встановленні правоохоронними органами дійсних обставин з приводу факту нестачі та встановлення винних осіб. Обмеження громадянина у праві будь-якого звернення , є порушенням його конституційного права. Тим більше, що факт, про який було повідомлено поліцію, безпосередньо стосувався інтересів заявника.

З огляду на викладене вище, суд встановив, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани було неправомірним та передчасним. Суд погодився з посиланням позивача на норми трудового законодавства, якими, зокрема, зазначено, що «трудова дисципліна на підприємстві, в установах і організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи ( ст. 140 КЗпП України). Статтею 141 КЗпП України визначено обов`язки власника по забезпеченню трудової дисципліни, а саме: власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці. Відповідач не створив необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, не організував працю працівників. Вимагаючи належного обліку піску, відповідач не забезпечив ВБРР ні зважувальними приладами, ні технікою для відвантаження. Не було покладено обов`язки щодо ведення бухгалтерського обліку річкового піску на безпосередніх виконавців конкретних робіт. На що звернуто увагу у аудиторському звіті.

За таких обставин власник чи уповноважений орган не міг вимагати від позивача здійснення контролю за підлеглими в частині виконання обов`язків, які на них не були покладені.

Ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що « відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя».

У п.2 постанови Пленуму ВС України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються у випадках, коли право на її відшкодугання передбачено спеціальним законодавством. У даному випадку це ст. 237-1 КЗпП України.

Так як суд прийшов до висновку про неправомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд встановив наявність правових підстав відшкодувати позивачу моральну шкоду, заподіяну працівникові під час виконання трудових обов`язків, організацією, з якою цей працівник перебуває у трудових правовідносинах (п.8 зазначеної вище постанови).

Розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає в межах заявлених вимог, враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань. Зокрема, враховуються характер та тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

У даному випадку суд встановив, що позивач з квітня 1988 року працював на різних підприємствах у зоні відчуження ЧАЕС. В ДП «Чорнобильсервіс», яке реорганізоване шляхом приєднання до ДСП «Чорнобильський спецкомбінат», був прийнятий 07.11.2008 року на посаду начальника виробничо-технічного відділу. 01.06.2012 року був переведений на посаду директора комплексу будівельно-ремонтних робіт з ОШУП. 01.07.2015 року комплекс перейменований у відділення будівельно-ремонтних робіт (ВБРР). Як вбачається з трудової книжки (доказів іншого суду не надано), його робота була бездоганною, він неодноразово заохочувався керівництвом. За посадою знав та спілкувався з багатьма керівниками підприємств у зоні відчуження, тому, враховуючи специфіку взаємодії підприємств на цій території, вимушений був виправдовуватися щодо відсутності обставин, які йому ставились у вину роботодавцем. А тому, накладення на нього дисциплінарного стягнення без повного і всебічного з`ясування всіх обставин, як і самого факту нестачі піску, мало своїм наслідком погіршення стану його здоров`я - ( з 09.11.2018 року по 19.11.2018 року він перебував на лікуванні, з 14.01.2019 року по 01.02.2019 року з гіпертонічним кризом (т.1 а.с.103,104, т.2 а.с.42,43)).

Позивач просив стягнути з відповідача 25000 грн. Проте, суд, виходячи із засад розумності та співмірності, в цій частині позовні вимоги задовольнив частково: у розмірі 3000 грн.

Дослідивши наявні в справі та подані суду докази, колегія суддів приходить до висновку, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними. Висновки суду відповідають цим обставинам та вимогам Закону.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги відповідача апеляційний суд виходить з наступного.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Разом з тим, саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

Крім того, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Колегія суддів погоджується, що відповідачем не було доведено, що нестача піску в особливо-великих розмірах на підприємстві мала місце.

Так, ні в суді першої інстанції ні в апеляційному суді не були спростовані доводи позивача, про те, що мали місце різні підходи виміру об`єму піску під час його оприбуткування та взяття на облік, а також під час проведення інвентаризації.

Сам відповідач в апеляційній скарзі визнає, що в результаті проведеного аудиту було встановлено, що не належним чином проводилось оформлення бухгалтерських документів з приводу відпуску, піску, що в результаті і стало причиною результатів проведеної інвентаризації.

При цьому слід зазначити, що до посадових обов`язків позивача не входить контроль за належним оформленням бухгалтерських документів, та й в самому наказі про застосування дисциплінарного стягнення, останнього притягнули до відповідальності за неналежну організацію роботи, яка призвела до нестачі піску в особливо-великих розмірах. Проте як встановив суд вказані факти не доведені належними та допустимими доказами.

За недоведеності вини позивача, відсутності прямого причинного зв`язку між не виконанням ним конкретних посадових обов`язків та негативними наслідками, правових підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у відповідача не було.

Доводи скарги зводяться до посилань на висновки аудиту та проведеної інвентаризації, якими були зафіксовані певні показники об`єму піску. Проте вказаних доказів недостатньо, для висновку, що саме винна поведінка позивача стала причиною неналежного ведення документації з приводу відпуску піску.

Відповідно до п.2.1.2 посадової інструкції позивача останній здійснює контроль виробничо-господарської діяльності ВБРР, у відповідності до чинного законодавства, відповідає за наслідки прийнятих рішень, збереження та ефективне використання закріпленого за ВБРР майна.

Суду не було надано належних та допустимих доказів тому, що внаслідок неякісної та не ефективної роботи позивача не було збережено, або не ефективно використовувалось закріплене за ВБРР майно. Положенням про відділення БРР не передбачено виконання робіт з проведення обліку відпуску піску річкового для отримання позивачем позабюджетних надходжень від господарської діяльності. А тому, посадовою інструкцією директора відділення БРР не передбачено контролю за роботою підлеглих, що є матеріально-відповідальними особами.

При цьому колегія суддів виходить з того, що відповідач не довів, що саме на позивача були покладені обов`язки здійснювати контроль за реалізацією та відпуском річкового піску, та веденням бухгалтерського обліку на підприємстві , щодо такої діяльності.

Та обставини, що матеріально-відповідальні особи до яких також застосовано дисциплінарні стягнення не оскаржили їх в суді на законність рішення не впливає, оскільки не звернення вказаних осіб до суду не позбавляє позивача права доводити, що він безпідставно притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги позивача з приводу спричинення йому моральної шкоди на суму 25 000 грн. є недоведеними. Суд вірно визначив розмір відшкодування з урахуванням обставин справи та наданих доказів, а також засад розумності та справедливості. Посилання позивача на не врахування стану його здоров`я колегія не приймає з огляду на те, що позивач не довів, що стан здоров`я його погіршився саме через незаконне притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Інші доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують та є дублюванням позиції сторін у справі, якій судом першої інстанції надана належна правова оцінка.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому суд апеляційної інстанції, керуючись ст. 375 ЦПК України залишає його без змін.

Враховуючи, те що апеляційні скарги залишаються без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спец комбінат» , до якої приєднався ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 04 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 09 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді