У Х В А Л А

31 січня 2019 року

м. Київ

справа № 332/3474/17

провадження № 61-2300ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізький апеляційний суд від 4 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовної заяви зазначав, що 4 липня 2017 року о 9 год. 15 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом MAN L 2000, державний номер НОМЕР_1 в м. Запоріжжя по вул. Каховській біля будинку № 36, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 21053, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 4 серпня 2017 року в справі № 334/4561/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено штраф.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 3 листопада 2017 року апеляційна скарга потерпілого задоволена частково та постанова Ленінського районного суду м. Запоріжжя змінена в частині встановлення обставин щодо відсутності травмованих під час дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з довідкою КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої допомоги м. Запоріжжя» від 5 липня 2017 року ОСОБА_2 відвідав травмпункт, та йому встановлено діагноз: «ушиб н/губы, ушиб грудной клетки, ушиб мягких тканей лица».

Зазначає, що на підставі рентгену грудної частини йому встановлений консолідований перелом в грудній клітці.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він був змушений здійснити евакуацію свого транспортного засобу та оплатити послуги евакуатора. Вартість цих послуг склала 600 грн. Евакуація транспортного засобу здійснена фізичною-особою підприємцем ОСОБА_3

У зв'язку з ДТП він змушений був пройти медичне обстеження та купувати ліки для відновлення свого здоров'я. Згідно з касовими чеками він витратив на медикаменти 1658,10 грн.

Завдані відповідачем травми завдали йому больових відчуттів, що є підставою для відшкодування моральної шкоди, яку він оцінив в розмірі 27200 грн. та складається з наступних складових: за завдані больові відчуття та нервовий стрес під час вчинення самого ДТП в сумі 8000 грн.; за больові відчуття з часу проходження медичного огляду та лікування до рентгенівського огляду в сумі 8000 грн.; за тяжкий нервовий та психологічний стан, що полягав у пригніченості під час лікування та бігання по аптекам в сумі 3200 грн.; за больові відчутті з часу лікування та рентгенівського огляду до дати подання позовної заяви в сумі 8000 грн.

Таким чином, загальна сума позовних вимог становить 29 458,10 грн і складається з: моральної шкоди - 27200 грн, витрат на медикаменти - 1658,10 грн; послуги евакуатора - 600 грн.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача на його користь завдану дорожньо-транспортною пригодою шкоду у розмірі 29 458,10 грн, судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 8 серпня 2018 року позовну заяву задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір розмірі 640 грн.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, зазначив про те, що позивачем не надано доказів для підтвердження моральної шкоди у визначеному ним розмірі, тому, виходячи з принципу розумності та справедливості, стягнув моральну шкоди на користь позивача в розмірі 1 000 грн.

Постановою Запорізький апеляційний суд від 4 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2018 року скасувава в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат за послуг евакуатора та визначення розміру моральної шкоди та стягнув з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_4, витрати за послуги евакуатора в розмірі 600 грн та моральну шкоду на загальну суму 8 000 грн. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, обставини справи, характер отриманих позивачем в результаті ДТП тілесних ушкоджень, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, заподіяння позивачу душевних страждань, пов'язаних з протиправною поведінкою, проте не навмисними діями відповідача, виходячи при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди із принципу розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів апеляційного суду прийшла приходить до висновку за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, визначивши компенсацію моральної шкоди позивачу на загальну суму 8000 грн.

Також апеляційним судом задоволені позовні вимоги в частині стягнення витрат за послуги евакуатора в розмірі 600 грн, як такі, що підтверджені належними доказами.

21 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Запорізький апеляційний суд від 4 грудня 2018 року, у якій просив скасувати постанову апеляційного суду та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Також заявник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Запорізький апеляційний суд від 4 грудня 2018 року, посилаючись на те, що копію повного тексту судового рішення вона отримала поштою 20 грудня 2018 року, що підтверджується копією конверту з зазначеним номером квитанції та відомостями, то містяться в відкритому реєстрі поштових відправлень Укрпошта.

Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Указані обставини є достатніми підставами для поновлення строку.

Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження).

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з розміру сплаченого судового збору, змісту судових рішень у справі заявлено позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

з ціною позову у розмірі 29 458,10 грн, що менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною.

Справа не становить значного суспільного інтересу, не має виняткове значення для учасників справи, суди ухвалювали рішення відповідно до усталеної судової практики, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції (частина перша статті 400 ЦПК України). Таким чином, за встановленими фактичними обставинами, справи та правовідносинами; правовим регулювання спору, справа не представляє значної складності, не належить до виключень із категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

За таких обставин справа як така, що не представляє значної складності, є малозначною.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження;

У цій справі обставин, передбачених частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389 та частиною першою статі 411 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізький апеляційний суд від 4 грудня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко