Номер провадження 2/225/27/2019
Єдиний унікальний номер судової справи225/3396/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2019 р. м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Скиба М.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Солодкої Є.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила наступне.

Позивачі є власниками квартири, розташованої за аресою: Донецька область, м. Торецьк (попередня назва м.Дзержинськ), вул. Центральна (попередня назва вул.Дзержинського) буд.43, кв.30. Право власності на квартиру підтверджується технічним паспортом на квартиру №30 в житловому будинку №43 по вул.Центральна (попередня назва вул.Дзержинського), складеному Бюро технічної інвентаризації м.Дзержинська Донецької області 03.04.1998 року, та свідоцтвом на право власності, виданим Бюро технічної інвентаризації м.Дзержинська 02.04.1998 року №62, згідно з яким 1/3 частка належить ОСОБА_4, 1/3 частка належить ОСОБА_1 та 1/3 частка належить ОСОБА_2. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАК 364269, виданого державним нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори 10.03.2015 року, ОСОБА_1 є спадкоємницею 1/3 частини квартири №30, що знаходиться в м. Торецьк (попередня назва м.Дзержинськ) вул. Центральна (попередня назва вул.Дзержинського) в буд.43, що належала ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 07 вересня 2014 року. Таким чином, 2/3 частки належить ОСОБА_1 та 1/3 частка належить ОСОБА_2

Разом з ними в квартирі зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є донькою ОСОБА_1 Остання тривалий час а саме з 1992 року у вказаному приміщенні не проживає, не сплачує комунальних послуг, перебуває на території Туреччини та повертатися до місця свого постійного проживання не планує.

Реєстрація відповідача призводить до необґрунтованих додаткових витрат, оскільки сума комунальних платежів визначається з урахуванням усіх осіб, зареєстрованих у квартирі та ускладнює процедуру отримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

Позивачі надали заяви з проханням розглянути справу без їх участі, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, наполягають на їх задоволенні, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 128 - 130 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила.

Суд, за письмовою згодою позивача, ухвалює заочне рішення, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_1 (позивач-1) та ОСОБА_2 (позивач-2) на підставі свідоцтва про право власності на житло, надане БТІ м.Дзержинська від 02.04.1998 року №62, належить по 1/3 частині квартири № 30 розташована за адресою: Донецька область, м. Торецьк (попередня назва м.Дзержинськ), вул.Центральна (попередня назва вул.Дзержинського), буд. № 43. Вищезазначений факт підтверджений: Технічним паспортом на квартиру №30 в житловому будинку №43 по вул.Центральна (попередня назва вул.Дзержинського), складений Бюро технічної інвентаризації м.Дзержинська Донецької області від 03.04.1998 року та довідкою №336 від 07.12.2018 року КП "Бюро технічної інвентаризації м.Торецька" Торецької міської ради.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАК 364269, виданого державним нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори 10.03.2015 року, ОСОБА_1 є спадкоємницею 1/3 частки квартири №30, що знаходиться в м. Торецьк (попередня назва м.Дзержинськ) вул. Центральна (попередня назва вул.Дзержинського) в буд.43, що належала ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 07 вересня 2014 року. Зазначений факт також підтверджений витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №34657095 від 10.03.2015 року.

З довідки № б/н від 03.07.2018 року КП "Торецьккомсервіс" Торецької міської ради вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (попередня назва м.Дзержинськ), вул. Центральна (попередня назва вул.Дзержинського) буд.43, кв.30. Вищезазначений факт також підтверджений копією паспорта відповідача серії ВВ 564544 виданого Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області 05 вересня 1998 року.

З акту №б/н від 05.05.2018 року голови домового комітету вбачається, що ОСОБА_3 за адресою: Донецька область, м. Торецьк (попередня назва м.Дзержинськ), вул. Центральна (попередня назва вул.Дзержинського) буд.43, кв.30, не мешкає з 1992 року, остання проживає в Туреччині.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Статтею 41 Конституції України,ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Статтею 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 1ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідач є членом сім`ї власників житла, тобто позивачів, та відсутня у належному їм житлі без поважних причин понад один рік, і між ними не досягнуто домовленості щодо користування спірним житлом, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивачі не ставлять питання про стягнення з відповідача судового збору, сплаченого при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 7, 8, 18, 229, 258-259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, паспорт серії ВА 331162 виданий Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області 08 червня 1996 року) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратив право на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Торецьк (попередня назва м.Дзержинськ), вул. Центральна (попередня назва вул.Дзержинського) буд.43, кв.30.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги в 30 денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.М.Скиба