Постанова

Іменем України

30 січня 2019 року

м. Київ

справа № 2-233/11

провадження № 61-27348св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

стягувач - Кредитна спілка «Альянс»,

боржник - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 липня 2017року у складі судді Саламахи О. В. та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 22 серпня 2017року у складі колегії суддів: Стадника І. М., Міхасішина І. В., Войтка Ю. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви і рішень судів

Заочним рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 лютого 2012 року позов Кредитної спілки «Альянс Україна» (далі - КС «Альянс Україна») задоволено. Розірвано кредитний договір від 07 вересня 2007 року, укладений між КС «Альянс Україна» та ОСОБА_5 Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь КС «Альянс Україна» заборгованість у розмірі 3 356 306,81 грн.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 25 червня 2013року, залишеним без зміни ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заочне рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 лютого 2012 року скасовано в частині стягнення з ОСОБА_7 пені у розмірі 2 487 800,00 грн, як з поручителя за кредитним договором від 07 вересня 2007 року № 104807к та ухвалено нове рішення в цій частині, яким стягнуто зОСОБА_7 на користь КС «Альянс Україна», як із поручителя, заборгованість за кредитним договором від 07 вересня 2007 року № 1048-07к у розмірі 868 506,81 грн. У частині стягнення з ОСОБА_7, як із поручителя за кредитним договором від 07 вересня 2007 року № 1048-07к, пені в розмірі 2 487 800,00 грн відмовлено. Вирішено питання про стягнення судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У квітні 2017 року КС «Альянс Україна» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Свої вимоги стягувач обґрунтовував тим, що 09 вересня 2013 року відділом Державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 39604528, за виконавчим листом № 2-233/11 про стягнення з ОСОБА_7 на користь КС «Альянс Україна» грошових коштів у сумі 868 976,37 грн. 23 жовтня 2015 року державним виконавцем відділу ДВС Тульчинського РУЮ винесено постанову про зупинення виконавчого провадження у зв'язку зі смертю боржника ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Із відомостей, наданих Тульчинською державною нотаріальною конторою встановлено, що 13 квітня 2016 року спадкоємець ОСОБА_4 подав заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_7

Посилаючись на викладене, заявник просив замінити боржника у виконавчому провадженні № 39604528, що відкрите на підставі виконавчого листа № 2-233/11, виданого Тульчинським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_7 на користь КС «Альянс Україна» боргу у розмірі 868 976,37 грн із ОСОБА_7 на боржника ОСОБА_4 у межах вартості одержаного ним майна у спадщині ОСОБА_7

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 липня 2017 року задоволено заяву КС «Альянс Україна» про заміну сторони у виконавчому провадженні. Замінено боржника у виконавчому провадженні № 39604528, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-233/11, виданого Тульчинським районним судом Вінницької області, з боржника ОСОБА_7 на боржника ОСОБА_4, у межах вартості одержаного ним майна у спадщині.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із наявності достатніх правових підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні, оскільки ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті боржника ОСОБА_7

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 22 серпня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 є боржником у виконавчому провадженні № 39604528, оскільки звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, з якої за рішенням суду стягнуто заборгованість.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У вересні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 липня 2017року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 22 серпня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що вимога (претензія) КС «Альянс Україна» від 24 листопада 2015 року не може вважатися вимогою в порядку статті 1281 ЦК України, як така, що направлена не за належністю, оскільки кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги саме до спадкоємців, а не до нотаріальної контори. Висновки суду про неможливість повідомити спадкоємців у зв'язку з неприйняттям спадщини кредитором не відповідають дійсним обставинам справи.

У листопаді 2017 року КС «Альянс Україна» подала заперечення на касаційну скаргу, згідно з якими ухвали суду першої та апеляційної інстанції постановлені з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі та надано строк для подання заперечення на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ указану справу передано до Верховного Суду.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи має бути проведений протягом п'яти днів після складення доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій відповідають вимогам статей ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.

Судом встановлено, що 25 червня 2013 року Тульчинським районним судом Вінницької області виданий виконавчий лист за № 2-233/11 про стягнення з ОСОБА_7 заборгованості за кредитним договором від 07 вересня 2007 року № 1048-07к на загальну суму 868 506,81 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції Сімчук В. В. від 09 вересня 2013 року відкрито виконавче провадження № 39604528.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 19 жовтня 2015 року, виданого Виконавчим комітетом Печерської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до положень статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції Мельник І. Г. винесено постанову від 23 жовтня 2015 року про зупинення виконавчого провадження.

24 листопада 2015 року КС «Альянс Україна» звернулася до Тульчинської державної нотаріальної контори з вимогою про обов'язок спадкодавця.

Відповідно до повідомлення Тульчинської державної нотаріальної контори від 22 січня 2016 року № 25/01-16 після смерті ОСОБА_7 заведена спадкова справа, проте повідомити спадкоємців померлої неможливо у зв'язку з тим, що заяви про прийняття спадщини після її смерті не надходили.

Відповідно до заповіту від 19 вересня 2003 року ОСОБА_7 заповіла усе належне їй майно ОСОБА_4

27 квітня 2016 року КС «Альянс Україна» повідомлено про те, що 13 квітня 2016 року від спадкоємця за заповітом померлої ОСОБА_7 - ОСОБА_4 надійшла заява про прийняття спадщини.

Дізнавшись про коло спадкоємців після смерті боржника ОСОБА_7, КС «Альянс Україна» 19 травня 2016 року направила ОСОБА_4 вимогу про обов'язок спадкодавця, запропонувавши останньому виконати його шляхом сплати одним платежем заборгованості на загальну суму 992 145,57 грн, яку він отримав 20 травня 2016 року.

Нормативно-правове обґрунтування

Частиною першою статті 378 ЦПК України 2004 року передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав i обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять yсі права i обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Вiдповiдно до частини першої статті 608 ЦК Українизобов'язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язане з його особою i у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Перелік зобов'язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, отже зобов'язання за кредитним договором та за договором іпотеки входять до складу спадщини.

За змістом статті 1281 ЦК Україниспадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців вiд дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно вiд настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав i не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року вiд настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Установивши, що КС «Альянс Україна» після спливу шестимісячного строку вiд дня, коли вона дізналася про відкриття спадщини, тобто 19 травня 2016 року, пред'явила вимоги до спадкоємця боржника ОСОБА_7 - ОСОБА_4, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про заміну боржника у виконавчому провадженні, оскільки КС «Альянс Україна» ще 24 листопада 2015 року пред'явила свої кредиторські вимоги до Тульчинської державної нотаріальної контори, яка відкрила спадкову справу 02 грудня 2015 року, але у зв'язку з відсутністю спадкоємців, КС «Альянс Україна» не мала можливості до спливу шестимісячного строку вiд дня, коли вона дізналася про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, оскільки такі спадкоємці були відсутні, а із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори лише 19 квітня 2016 року.

З урахуванням того, що доводи касаційної скарги, є ідентичними доводам апеляційної скарги заявника, яким суд надав належну оцінку, вони є достатньо аргументованими, Верховний Суд доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника, при цьому Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, арішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4залишити без задоволення.

Ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 12 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 22 серпня 2017року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С.О. Погрібний

Г. І. Усик