У Х В А Л А

04 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 725/2098/17

провадження № 61-2639ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 22 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко МаринаОлександрівна, про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними,

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 22 грудня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що оскаржує та просить скасувати постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 22 грудня 2018 року.

Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру судових рішень 22 грудня 2018 рокупостанову прийнято Чернівецьким апеляційним судом. Постанова «Апеляційного суду Чернівецької області від 22 грудня 2018 року»у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня.

Отже, заявнику необхідно уточнити вимоги до суду касаційної інстанції щодо рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, проте належних та допустимих доказів на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови не надано.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, заявнику необхідно надати належні та допустимі докази на підтвердження дати отримання ним повного тексту судового рішення, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб-громадян України.

Відповідно до вимог частини другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліків строк до 28 лютого 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник