Справа № 642/4975/17
№ провадження 2/646/248/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.06.19 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:
головуючий суддя Єжов В.А.
за участю секретаря Косової Т.В.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі місцевого суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Просто-страхування», ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суд,
В подальшому позивач неодноразово уточнював позовні вимоги та станом на 21 листопада 2018 року уточненою позовною заявою позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 165,75 грн. - витрати понесені на придбання ліків та 5000 гривень у якості відшкодування заподіяної моральної шкоди. Також просив стягнути з відповідачів Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» та ОСОБА_3 на його користь судові витрати, пов`язані з розглядом справи у сумі 2118 грн.
Ухвалою Червонозаводського районного суду від 23.04.2019 позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 165,75 грн. і судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у сумі 2118 грн., залишені без розгляду.
Представник позивача надала суду письмову заяву, в якій проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачі, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, не використали наданого законом права на участь у судовому засіданні та не повідомили про причини неявки, у зв`язку з чим за згодою представника позивача суд відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядає справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, він вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне.
Судом встановлено, що 30.03.2017 о 16-15 год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ГАЗ 66 СПГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Гагаріна, 104, у м. Харкові, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився попереду, та перебував під керуванням ОСОБА_2 .
У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілям спричинено механічні ушкодження.
17.05.2017 постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова, яка набрала чинності, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим його вина відповідно до ст. 61 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню.
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, діючий на момент дорожньо-транспортної пригоди, поліс № АК/5026159 у Публічному акціонерному товаристві «Просто-страхування».
Про настання страхового випадку позивачем 03.04.2017 було повідомлено страхову компанію. Проте із заявою про страхове відшкодування, як того вимагає п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду до ПАТ «Просто-страхування» позивач ОСОБА_2 не звернувся.
26.05.2017 позивач ОСОБА_2 звернувся до незалежного експерта в ХНДІСЕ ім. Бокаріуса, яким 18.07.2017 року виготовлено висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 9297.
Відповідно до медичної довідки від 07.06.2017 позивач ОСОБА_2 був оглянутий лікарем терапевтом та за результатами огляду було призначено медикаментозне лікування.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з положеннями частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Враховуючи те, що внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав значних механічних ушкоджень, що позивач не міг скористуватись своїм правом володіння та користування належним йому автомобілем в повному обсязі, що як окремо, так і в сукупності, призвело до моральних страждань позивача, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача на відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн.
Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з вимогами ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Статтею 4 ЗУ "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з вимогами п.9 ч.1 ст.5 зазначеного вище Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:
9) особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Частиною 3 статті 6 вищевказаного Закону передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Згідно з вимогами ст.4 ЗУ "Про судовий збір" при зверненні фізичної особи до суду з позовами майнового характеру (відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП), ними сплачується судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; при зверненні фізичної особи до суду з позовами немайнового характер (відшкодування моральної шкоди), сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 рік" у 2017 році встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 1544 грн.
Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті за позовними вимогами щодо стягнення моральної шкоди - 640 грн.
Враховуючи те, що позивач ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2017 року, при зверненні з позовом до суду був звільнений від оплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню на користь держави з відповідача ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, керуючись статтями 1-11, 58-61, 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, статтями 23, 769, 771, 979, 980, 990, 1172, 1187, 1188 ЦК України, статтями 8, 25 Законом України «Про страхування», статтями 9, 22, 28, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Іншими особами рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Суддя: Єжов В.А.