Справа № 442/1089/18
Провадження № 2/442/115/2019
У Х В А Л А

п р о з а б е з п е ч е н н я п о з о в у

04 лютого 2019 року місто Дрогобич

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді Курус Р.І.,

з участю секретаря судового засідання Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

19.02.2018 року до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в сумі 1454106,0 грн. за договором позики.

Ухвалою суду від 15.05.2018 року провадження у справі було зупиненодо набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, що розглядається в порядку цивільного судочинства.

01.02.2019 року до суду надійшло клопотання від представника позивача адвоката ОСОБА_2 про поновлення провадження у справі з тих підстав, що обставини, які викликали таке зупинення відпали.

Крім цього, 01.02.2019 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідачки суму у розмірі 2273385,08 грн.

Ухвалою від 04.02.2019 року провадження у справі поновлено, призначено підготовче судове засідання на 05.03.2019 року.

Разом з тим, 01.02.2019 року, з метою забезпечення позовних вимог, представником позивача ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову до вирішення спору по суті шляхом накладення арешту на будівлю виробничого корпусу №28, загальною площею 4103 кв.м., що на вул. Героїв УПА, 73 в м. Львів, яка належить ОСОБА_3 на підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 07.11.2016 року. В порядку зустрічного забезпечення, пропонують поруку ПП «Сколівські бескиди», .

Зазначає, що відповідач, з метою ухилення сплати боргу, вже намагалась розпорядитись вказаною нерухомістю, у звязку з чим відкрито кримінальне провадження, а відтак, у позивача наявні реальні побоювання, що відповідачка зможе розпорядитись належним їй нерухомим майном та відчужити його, що ускладнить або навіть зможе зробити неможливим виконання рішення суду, в звязку з чим існує нагальна потреба в зверненні до суду із заявою про забезпечення позову.

Заява розглядається без повідомлення учасників справи, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Перелік видів забезпечення позову передбачений у ст. 150 ЦПК України, яка передбачає можливість забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду на ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1454106,0 грн. за договором позики, по якій 28.03.2018 року відкрито провадження.

01.02.2019 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідачки суму у розмірі 2273385,08 грн.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову представник позивача адвокат ОСОБА_2 зазначила, що 10.06.2009 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено Договір позики коштів у сумі 980000,00 (девятсот вісімдесят тисяч) доларів США. В подальшому сторонами було укладено ряд правочинів для продовження строку виконання зобовязань та на деталізацію умов Договору позики від 10.06.2009 року, так, зокрема на звороті Договору позики від 10.06.2009 року за підписом ОСОБА_3 було вчинено Додаток до Договору від 10.06.2009 року. Додатком від 07.03.2010 року до Договору від 10.06.2009 року ОСОБА_3 визнано наявність у неї боргу перед ОСОБА_1 за Договором позики від 10.06.2009 року. Крім того, 31.12.2010 року було укладено Додаткову угоду до Договору позики від 10.06.2010 року, п. 2, 2.1, 2.3 якої встановлювались строки та порядок погашення позики, однак відповідачем ОСОБА_3 істотно порушуються договірні зобовязання, а прохання та вимоги позивача про добровільну сплату заборгованості ігноруються.

Крім того, звертає увагу суду на те, що з метою забезпечення виконання зобовязань за Договором позики від 10 червня 2009 року, 21.06.2010 року між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «СЕРВУС» був укладений трьохсторонній Договір про забезпечення Договору позики від 10 червня 2009 року та 31.12.2010року між ОСОБА_1 та ПП «Сколівські бескиди» було укладено договір поруки, згідно з яким останній зобовязувався нести відповідальність за виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань перед ОСОБА_1

Акцентує увагу суду на тому, що відповідач ОСОБА_3 може розпоряджатися нерухомим майном, яке станом на день звернення до суду з відповідною заявою належить останній на праві власності, позаяк такий правочин вже мав місце.

Так, ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 03 грудня 2014 року у справі №464/11778/14-ц було накладено арешт на будівлю виробничого корпусу № 28, загальною площею 4103 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, будинок, 73, та станом на час прийняття відповідного рішення належала ОСОБА_3 на праві власності.

Разом із тим, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 13.04.2016 приватним нотаріусом ОСОБА_4 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер №29229709 від 13.04.2016 року стосовно передачі у приватну власність ОСОБА_5 будівлі виробничого корпусу № 28, загальною площею 4103 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, будинок, 73.

Реєстрацію права власності було здійснено на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково, а саме: визнано недійсним договір дарування будівлі виробничого корпусу №28 під літ. «Б-3», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, 73, укладений ЗО грудня 2004 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за №7969 та відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині зобовязання приватного нотаріуса ЛМНО ОСОБА_6 повернути Сатур 1.1, договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого 14.05.2013 р. за № 2697.

За фактом незаконної реєстрації права власності на майно на ОСОБА_5, а саме будівлю виробничого корпусу №28 загальною площею 4103 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, 73, відкрито кримінальне провадження (витяг з кримінального провадження №0001213) та Франківським відділом поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування.

Вказує на те, що, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 07.11.2016 року скасовано рішення Франківського районного суду м. Львова від 16.07.2015 року у справі №465/6755/14-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, за участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування будівлі виробничого корпусу №28 (реєстраційний номер 810156, номер запису 1773, в книзі - 6 від 31.12.2004 року), що на вул. Героїв УПА, 73 у м. Львові від 30 грудня 2004 року, яким позов задоволено частково, визнано недійсним договору дарування будівлі виробничого корпусу №28, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 30.12.2004 року.

При цьому, позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від обовязку здійснити реєстрацію права власності на своє імя, на підставі зазначеного рішення суду, щоб усіляко унеможливити стягнення коштів.

Отже, судом встановлено, що між сторонами дійсно існує спір щодо стягнення грошових коштів за договором позики.

Мотиви вжиття заходів забезпечення позову, зазначені у матеріалах справи, дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки може бути заподіяна реальна шкода правам, свободам та інтересам позивача і призвести до ускладнення виконання можливого рішення суду.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку про необхідність вжиття заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на будівлю виробничого корпусу №28, загальною площею 4103 кв.м, що на вул. Героїв УПА,73 в м. Львів, яке належить ОСОБА_3 на підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 07.11.2016 року.

Щодо зустрічного забезпечення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у звязку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору між сторонами є стягнення грошових коштів за договором позики. В своїй заяві про забезпечення позову представником позивача не надано відомостей щодо матеріального стану позивача, а запропоновано поруку ПП «Сколівські бескиди», .

А відтак, враховуючи, що позивач не надав до суду відомостей щодо свого майнового стану, суд самостійно на даний час не може з урахуванням обставин справи визначити співмірне із заходами забезпечення позову зустрічне забезпечення позову, яке б відповідало розміру збитків, яких може зазнати відповідач у звязку з забезпеченням позову, а відтак підстав для застосування зустрічного забезпечення позову у суду на час розгляду заяви про забезпечення позову немає.

Разом з тим, суд вважає за необхідне розяснити відповідачу ОСОБА_3 її право надати заяву про зустрічне забезпечення у 10-денний строк з дня отримання ухвали суду про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 149-153,157 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити частково.

До вирішення спору по суті накласти арешт на будівлю виробничого корпусу №28, загальною площею 4103 кв.м., що на вул. Героїв УПА,73 в м. Львів, яке належить ОСОБА_3 на підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 07.11.2016 року.

Відомості відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, місце проживання АДРЕСА_1, 79034.

Боржник: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання вул. Зарічна, 18/1, м. Дрогобич Львівської області, 82100.

Ухвала набуває чинності з дати її винесення та підлягає негайному виконанню Дрогобицьким міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, якому таку надіслати.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити сторонам позивачу та відповідачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення ухвали 04 лютого 2019 року.

Суддя Р.І. Курус