Ухвала

09 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 553/3918/16-ц

провадження № 61-33012св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя, припинення права власності подружжя, витребування майна з чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частину автомобіля зі сплатою компенсації вартості частки у спільному майні, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 27 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 21 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 подала до суду позов до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя, припинення права власності подружжя, визнання права власності на автомобіль, витребування майна з чужого незаконного володіння.

У квітні 2017 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про припинення права власності на частину автомобіля зі сплатою компенсації вартості частки у спільному майні.

Рішенням Ленінського районного суду міста Полтави від 27 червня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано автомобіль «MERSEDES BENZ», модель VITO 110, 1998 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , спільно власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У порядку розподілу спільного майна подружжя: визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля «MERSEDES BENZ», модель VITO 110, 1998 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , загальна вартість якого становить 70 900,00 грн;

- визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину автомобіля «MERSEDES BENZ», модель VITO 110, 1998 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , загальна вартість якого становить 70 900,00 грн.

Припинено право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину автомобіля «MERSEDES BENZ», модель VITO 110, 1998 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнавши право власності на вказану частину майна за ОСОБА_2 , з виплатою на користь ОСОБА_1 грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля в сумі 35 450,00 грн з коштів, внесених ОСОБА_2 на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області № НОМЕР_2 на підставі квитанції відділення № 0910 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № NOIEJ41860 від 10 квітня 2017 року.

В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 21 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 27 червня 2017 року залишено без змін.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 27 червня 2017 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 та в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 та скасувати ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 21 вересня 2017 року повністю та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 . При цьому посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу, виконання рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 27 червня 2017 року зупинено до закінчення касаційного провадження у справі.

У листопаді 2017 року матеріали цивільної справи № 553/3918/16-ц надійшли до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Підпунктом 4 пунктом 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У статті 388 ЦПК України зазначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

06 червня 2019 року матеріали цивільної справи передані доповідачу Дундар І. О.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя, припинення права власності подружжя, поділ спільного майна подружжя, припинення права власності на частину автомобіля, визнання права власності на автомобіль, витребування майна з чужого незаконного володіння, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частину автомобіля зі сплатою компенсації вартості частки у спільному майні, призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат