Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1519/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Великоком`ятівської сільської ради Виноградівського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Стойка Світлана Миколаївна, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Великоком`ятівської сільської ради Виноградівського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Стойка Світлана Миколаївна, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_4 . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_1 , виданим Великоком`ятівською сільською Радою депутатів трудящих 09.08.1969 року.

Місцем відкриття спадщини є АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Великоком`ятівської сільської ради від 28.03.2019 р. №02-23/357.

Заповіт померла не залишила. Згідно приписів ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом, окрім позивача, є його брат (син померлої) ОСОБА_3 та його батько (чоловік померлої) ОСОБА_1 . Цей факт підтверджується довідкою виконавчого комітету Великоком`ятівської сільської ради від 28.03.2019 р. №02- 23/356.

За прийняттям спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М. Брат позивача ОСОБА_3 та батько позивача ОСОБА_1 подали заяви на відмову від спадщини на його користь.

До складу спадкового майна входять житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 та будівля заготпункту за адресою: АДРЕСА_2 . Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно.

Позивач та його представник в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає.

Треті особи особи подали заяви про розгляд справи у їх відстуності.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_4 . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_1 , виданого 09 серпня 1969 року (а.с.6,7).

Місцем відкриття спадщини є: АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Великоком`ятівської сільської ради від 28.03.2019 р. №02-23/357 (а.с.8).

Заповіт померла не залишила.

Згідно приписів ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом, окрім позивача, є його брат (син померлої) ОСОБА_3 та його батько (чоловік померлої) ОСОБА_1 . Цей факт підтверджується довідкою виконавчого комітету Великоком`ятівської сільської ради від 28.03.2019 р. №02- 23/356.

За прийняттям спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М. Брат позивача ОСОБА_3 та батько позивача ОСОБА_1 в порядку ч. 1 ст. 1273, ч. 2 1274 ЦК України відмовились від спадщини на його користь (а.с.11,12).

До складу спадкового майна входять житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 та будівля заготпункту за адресою: АДРЕСА_2 .

Дані обставини сторонами визнаються та доказуванню, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають.

Належність майна спадкодавцю стверджується архівними матеріалами КП «Виноградівське РБТІ», згідно яких житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори 23.07.2002 р. за реєстровим №2242 належав ОСОБА_4 (а.с.13-14). У Державному земельному кадастрі за адресою: АДРЕСА_2 на ім`я померлої ОСОБА_4 сформовано земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.18). Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» правовстановлюючих документів на будівлю заготпункту за адресою: АДРЕСА_2 не оформлено. Згідно архівної довідки Виноградівської районної спілки споживчих товариств від 08.04.2019 р. №18 вказана будівля 20.03.1997 року була продана ОСОБА_4 на підставі письмового договору купівлі продажу, на балансі Виноградівської районної спілки споживчих товариств не перебуває (а.с. 20, 47). Земельна ділянка на якій розташований спірний обєкт є комунальною власністю територіальної громади (а.с.46). Технічну інвентаризацію обох спадкових об`єктів проведено (а.с.15-17, 21-23).

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно (а.с.10).

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч.2 ст. 1268). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК).

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро.

Встановлені обставини свідчать про те, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний спосіб, передбачений законом.

Таким чином, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів, приймає рішення про повне задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 та на будівлю заготпункту за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк

Повний текст рішення суду

складено 13.09.2019 року