Справа № 182/111/19
Провадження № 6/0182/11/2019
У Х В А Л А

Іменем України

06.02.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Тихомирова І.В.

при секретарі - Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області подання державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області про розшук боржника ОСОБА_1, -

встановив:

Державний виконавець Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням про оголошення у розшук боржника ОСОБА_1

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на її виконанні знаходиться виконавче провадження № 9380548 стосовно примусового виконання виконавчого листа № 2-2-4401 від 29 вересня 2008 року, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_4, щомісячно до повноліття дитини.

ОСОБА_1 добровільно рішення суду не виконує, на виклики державного виконавця не зявляється. Станом на 01 грудня 2018 року заборгованість ОСОБА_1 становить 97 071,70 грн.

В результаті вжитих державних виконавцем заходів встановлено, що боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але за вказаною адресою не проживає.

Згідно відповіді ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 18 вересня 2014 року здійснити привід боржника не виявилося можливим оскільки ОСОБА_1 зі слів матері проживає в м. Одеса.

Також відсутні відомості про його працевлаштування, отримання пенсії або доходу, з яких можливо дізнатись про місцезнаходження боржника. До того ж, за боржником нерухоме майно та автотранспортні засоби не зареєстровані.

У звязку з наведеними обставинами, державний виконавець просив суд задовольнити подання та розглянути справу без його участі (а.с.1 на зв.).

Суд розглянувши подання дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Як встановлено судом, на виконанні держаного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 знаходиться виконавче провадження № 9380548 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-4401 від 29 вересня 2008, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_4, щомісячно до повноліття дитини.

Дані обставини підтверджуються постановою про відкриття виконавчого провадження від 03 жовтня 2008 року (а.с.3)

З подання вбачається, що ОСОБА_1 рішення суду в добровільному порядку не виконує та на виклики державного виконавця не зявляється.

Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 36 вказаного Закону передбачено, що, у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Таким чином, суд може прийняти рішення про розшук боржника тільки в разі, якщо особі, що здійснює виконавче провадження не відоме місце проживання, перебування, місцезнаходження боржника, зокрема вжитими державним виконавцем заходами не виявлено таку особу за місцем її реєстрації, проживання, роботи, навчання, тощо.

Тобто, державний виконавець зобов`язаний перевірити всі наявні в нього відомості щодо місцезнаходження боржника.

Згідно відомостям наданим адресно-довідковим підрозділом ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 03 листопада 2015 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11).

В той же, час в матеріалах подання відсутні будь-які акти виходу державного виконавця за адресою місця проживання (перебування) боржника зареєстрованого у встановленому законом порядку.

Доводи державного виконавця про те, що здійснити привід боржника не виявляється можливим у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 зі слів матері проживає в м. Одеса, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки дані відомості були отримані Нікопольським МВ (з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області ще у 2014 році.

Крім того, звертаючись до суду з поданням про розшук боржника ОСОБА_1 державним виконавцем долучені довідки про те, що боржник зареєстрований на території Лошкарівської сільської ради, але там не проживає, які також були отримані у 2012 та 2014 роках.

До того ж слід зауважити, що в матеріалах подання відсутні будь-які докази, щодо перевірки державним виконавцем відомостей стосовно перетину боржником державного кордону, перебування його в закладах охорони здоровя, кримінально-виконавчих установах, що має значення для вирішення питання про оголошення у розшук боржника.

Таким чином, заявником не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що державним виконавцем в межах своїх повноважень були вчинені усі можливі виконавчі дії для здійснення розшуку боржника, однак за результатами яких, встановити місце перебування боржника не можливо.

За таких обставин, суд приходить висновку, що державним виконавцем не в повній мірі вчинялися виконавчі дії для забезпечення виконання рішення суду та зясування місця знаходження боржника, а тому суд вважає передчасним подання державного виконавця про оголошення у розшук боржника.

Враховуючи наведені обставин, суд вважає за необхідне відмовити державному виконавцю Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 в задоволенні даного подання.

Крім того, звертаючись до суду з поданням про розшук боржника, в обґрунтування своїх вимог державний виконавець посилається на норми ЦПК України в редакції, яка втратила чинність 15 грудня 2017 року, зокрема на ст.375 ЦПК України, що є неприпустимим.

Керуючись ст. ст. 260-263,438 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити державному виконавцю Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 в задоволенні подання про розшук ОСОБА_1.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_5