г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2202/18
Номер провадження 2/213/131/19
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

29 серпня 2019 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (в порядку ст.151 ЦПК України),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на її рахунок у Акціонерному товаристві «Перший Український міжнародний банк» номер рахунку НОМЕР_1 .UAH (IBAN:UA05180017) та заборонити будь-якій посадовій особі Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та будь-яким іншим державним та приватним виконавцям здійснювати платежі на рахунок відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.10.2017 року у справі №213/188/17.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що в провадженні Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа №213/2202/18 за позовною заявою ОСОБА_1 де ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 1 ОСОБА_6 , Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцина Н.В. про визнання недійсним договору дарування.

Підставою звернення до суду стало те, що 12.09.2003 року вона разом з чоловіком ОСОБА_7 та донькою ОСОБА_4 придбали у рівних частках домоволодіння, зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 . 09.12.2008 року вона та її чоловік мали намір переоформити частку даного домоволодіння донькам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і прибули до нотаріуса, де висловили цей намір та надали всі необхідні документи для складання нотаріусом проекту договору. Тим часом чекали доньку-співвласницю, аби вона також надала згоду на укладення договору, що планувався. Але у приміщенні нотаріуса її чоловіку стало зле, викликали швидку медичну допомогу і його госпіталізували є кардіологічне відділення до КЗ «Міська лікарня №9». Вона, також поїхала до лікарні. На той момент вона встигла прочитати проект договору та поставити свій підпис, а чоловік перебував у дуже поганому стані і не міг повноцінно ознайомитись із договором. Донька ОСОБА_4 так і не встигла приїхати до нотаріуса. На її думку, договір вони не встигли укласти, проте, 25.04.2018 року їй зі слів чоловіка стало відомо, що він 09.12.2008 року у кареті швидкої допомоги поставив підпис у договорі і зберігав його у себе весь цей час. Враховуючи, що договір укладено без згоди третьої співвласниці та підписано ОСОБА_7 у тяжкому хворобливому стані, вважає його нікчемним.

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.10.2017 року у справі №213/188/17, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.04.2018 року, задоволено позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення вартості проданих часток житлового будинку, інфляційних витрат та 3% річних, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором доручення у загальному розмірі 423026,81 грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором доручення в загальному розмірі 378497,67 грн.

Так, предметом даного позову є визнання недійсним договору дарування, відповідачами за даним позовом є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на користь яких стягнуто кошти за рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.10.2017 у справі №213/188/17, на рахунки яких за вищевказаним рішенням повинні бути перераховані кошти. Однак, задоволення даного позову буде підставою для перегляду рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.10.2017 року у справі №213/188/17 за нововиявленими обставинами, так як відпадуть підстави задоволення вищезазначеного позову, оскільки право власності на 1/6 частину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули саме за оскаржуваним у даному позові договором дарування.

Отже, існує досить висока ймовірність того факту, що до часу набрання рішенням суду у даній справі законної сили ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримають кошти за рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області віл 25.10.2017 року у справі №213/188/17 на свої рахунки та здійснять відчуження коштів на свою користь або користь третіх осіб, що, в подальшому призведе до невідворотніх наслідків, які в порядку повороту виконання рішення суду буде неможливо відновити з урахуванням суми коштів.

Так, заявник має рахунок у Акціонерному товаристві Перший Український міжнародний банк № НОМЕР_1 . НОМЕР_2 (ІBAN:UА НОМЕР_3 ) на якому знаходяться заблоковані за ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривогс Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2017 hjre у справі №213/188/17 кошти в сумі 814622,13 грн.

Отже, вжиття такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на її рахунок у Акціонерному товаристві Перший Український міжнародний банк» № НОМЕР_1 . НОМЕР_2 (ІBAN:UА НОМЕР_3 ), убезпечить від відчуження коштів з вказаного рахунку та належним чином забезпечить застосування наслідків рішення суду в даній справі в подальшому.

Крім того, оскільки, в Інгулецькому відділі державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебувають виконавчі провадження №56429402 та №56428035 відносно неї, ОСОБА_1 є висока ймовірність того, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримають кошти за вищевказаним рішенням на свої рахунки та здійснять відчуження коштів на свою користь або користь третіх осіб, що, в подальшому призведе де невідворотніх наслідків, які в порядку повороту виконання рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.10.2017 року у справі №213/188/17 суду буде неможливо відновити з урахуванням суми коштів.

Отже, вжиття такого виду забезпечення позову, як заборона будь-якій посадовій особі Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та будь-яким іншим державним та приватним виконавцям здійснювати платежі на рахунок відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.10.2017 у справі №213/188/17 убезпечить від відчуження коштів відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та належним чином забезпечить застосування наслідків рішення суду у даній справі в подальшому.

Однак, вжиття такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на її рахунок у Акціонерному товаристві Перший Український міжнародний банк» № НОМЕР_1 . НОМЕР_2 (ІBAN:UА НОМЕР_3 ), та заборона будь-якій посадовій особі Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області здійснювати платежі на рахунок відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.10.2017 року у справі №213/188/17, буде співмірним з заявленими вимогами, унеможливить зловживання забезпеченням позову, оскільки, відповідачі не будуть позбавлені можливості володіти своїм майном, а лише обмежить його використання до набрання чинності рішенням у справі, тобто таким видом забезпечення позову будь-які збитки відповідачам не будуть завданні, а тому пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення позову не надаються.

Враховую вищевикладене вважає, що з метою забезпечення позову необхідно накласти арешт на мій рахунок у Акціонерному товаристві Перший Український міжнародний банк № НОМЕР_1 . НОМЕР_2 (ІBAN:UА НОМЕР_3 ). та заборонити будь-якій посадовій особі Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та будь-яким іншим державним та приватним виконавцям здійснювати платежі на рахунок відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.10.2017 у справі №213/188/17.

Вивчивши вказану заяву, приходжу до наступного.

Забезпечення позову це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Заходами забезпечення позову є тимчасове обмеження прав особи тією мірою та таким чином, як це необхідно для збереження в період розгляду справи можливості безперешкодного виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Згідно частин 1,2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 151 ЦПК України визначені вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову.

Так, викладаючи обґрунтування необхідності забезпечення позову (п.3 ч.1 ст.151 ЦПК України), заявник зазначає, що їх вжиття фактично необхідно для зупинення виконання рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.10.2017 року у справі №213/188/17.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 2 вищезазначеної Постанови Пленуму передбачено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Отже, судом встановлено, що судове рішення від 25.10.2017 року набрало законної сили, в даний час не виконано, перебуває на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби, а тому з огляду на викладене, суд вважає, що заявником помилково вибрано спосіб захисту своїх прав в порядку виконання рішення суду шляхом постановлення ухвали про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунки та заборону виконавцям здійснювати платежі за даним рішенням суду, оскільки це фактично зупинить виконання судового рішення, що є недопустимим відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Відповідно до частини 9 статті 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, заява ОСОБА_1 не підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 76, 151, 153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повного тексту ухвали 29 серпня 2019 року.

Головуючий суддя В.В.Попов.