ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 378/62/16-ц

провадження № 61-19466 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Енергобанк»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Асаль»,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 19 січня 2017 року в особі судді Марущак Н. М. та на ухвалу апеляційного суду Київської області від 20 квітня 2017 року в складі колегії суддів Сержанюка А. С., Журби С. О., Коцюрби О. П.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року ПАТ «Енергобанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 5 162 982,03 грн з кожного.

Позов обґрунтований тим, що 10 квітня 2012 року між ПАТ «Енергобанк» та ТОВ «Фалкон Естейт», яке змінило назву на ТОВ «Асаль», був укладений кредитний договір №1204-03, відповідно до якого з урахуванням змін і доповнень третій особі надані кредитні кошти в розмірі 4 796 000 грн на строк до 10 вересня 2014 року під 23 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору №1204-03 від 10 квітня 2012 року позивач уклав два договори поруки з відповідачами: з ОСОБА_2 від 10 квітня 2013 року, з ОСОБА_1 від 30 вересня 2013 року.

Унаслідок невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 27 серпня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 5 162 982,03 грн, з яких 3 143 779,29 грн заборгованість за кредитом, 573 976,6 грн заборгованість про процентах, 107 698,78 грн пеня за прострочення сплати процентів за кредитом, 1 337 527,36 грн пеня за прострочення сплати кредиту в розмірі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 19 січня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання за договором поруки, а порука ОСОБА_2 є припиненою з підстав збільшення кредитором обсягу відповідальності поручителя без його згоди.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 20 квітня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Енергобанк» відхилено, рішення Ставищенського районного суду Київської області від 19 січня 2017 року залишено без змін.

При цьому апеляційний суд не переглядав в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до ОСОБА_1 , оскільки в цій частині воно не оскаржувалося.

Апеляційний суд виходив із того, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з повним з`ясуванням обставин справи та всебічним дослідженням доказів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

31 травня 2017 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Брайко С. А. подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення апеляційного суду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року відкрите касаційне провадження в даній справі.

На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 розділу XIII ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» дана справа передана до Верховного Суду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції в цивільних справах є Верховний Суд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі представник позивача зазначає, що оскаржуване судове рішення ухвалене з неправильним застосуванням частини першої статті 559 ЦК України та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що відповідно до умов договору поруки ОСОБА_2 зобов`язався перед ПАТ «Енергобанк» відповідати за зобов`язанням третьої особи, що випливають з кредитного договору № 1204-03 від 10 квітня 2012 року зі всіма змінами та доповненнями до нього.

Просив оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В частині вирішення позовних вимог ПАТ «Енергобанк» до ОСОБА_1 судові рішення позивачем не оскаржуються, а тому в касаційному порядку не перевіряються.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 10 квітня 2012 року між ПАТ «Енергобанк» та ТОВ «Фалкон Естейт» був укладений кредитний договір №1204-03.

26 квітня 2012 року, 18 травня 2012 року, 08 червня 2012 року, 15 червня 2012 року, 27 червня 2012 року та 09 липня 2012 року між ПАТ «Енергобанк» та ТОВ «Фалкон Естейт» були укладені додаткові угоди до кредитного договору №1204-03 від 10 квітня 2012 року, відповідно до яких внесені зміни до пункту 1.2 кредитного договору та збільшений розмір кредиту до 4 160 000 грн.

03 серпня 2012 року між ПАТ «Енергобанк» та ТОВ «Фалкон Естейт» була укладена додаткова угода №8 до кредитного договору №1204-03 від 10 квітня 2012 року, відповідно до якої внесені зміни до пункту 1.2 кредитного договору та збільшений розмір кредиту до 4 460 000 грн; пункт 1.4 викладений в новій редакції щодо процентної ставки, яка збільшена та становить за користування кредитом 23 % річних.

11 вересня 2012 року між ПАТ «Енергобанк» та ТОВ «Фалкон Естейт» була укладена додаткова угода №9 до кредитного договору №1204-03 від 10 квітня 2012 року, відповідно до якої внесені зміни до пункту 1.2 кредитного договору та збільшений розмір кредиту до 4 796 000 грн.

10 квітня 2013 року між ПАТ «Енергобанк» та ТОВ «Фалкон Естейт» була укладена додаткова угода №14 до кредитного договору №1204-03 від 10 квітня 2012 року, відповідно до якої внесені зміни до пункту 1.3 кредитного договору та змінений термін користування кредитом до 09 квітня 2014 року.

08 липня 2014 року між ПАТ «Енергобанк» та ТОВ «Асаль» була укладена додаткова угода №26 до кредитного договору №1204-03 від 10 квітня 2012 року, відповідно до якої внесені зміни до пункту 1.3 кредитного договору та змінений термін користування кредитом до 10 вересня 2014 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27 жовтня 2015 року, що набрало законної сили, встановлено, що ТОВ «Фалкон Естейт» змінило назву на ТОВ «Асаль».

Для забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору №1204-03 від 10 квітня 2012 року позивач уклав з ОСОБА_2 10 квітня 2013 року договір поруки, а з ОСОБА_1 -30 вересня 2013 року. Пунктом 2 кожного з цих договорів передбачено, що поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

Станом на 27 серпня 2015 року кредитна заборгованість за кредитним договором становить 5 162 982,03 грн, з яких 3 143 779,29 грн заборгованість за кредитом, 573 976,6 грн заборгованість про процентах, 107 698,78 грн пеня за прострочення сплати процентів за кредитом, 1 337 527,36 грн пеня за прострочення сплати кредиту.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення відповідають зазначеним вимогам закону.

Суди встановили, що 10 квітня 2012 року між ПАТ «Енергобанк» та ТОВ «Фалкон Естейт», яке змінило назву на ТОВ «Асаль», був укладений кредитний договір №1204-03.

10 квітня 2013 року між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_2 був укладений договорів поруки, відповідно до пункту 1 якого ОСОБА_2 зобов`язався перед ПАТ «Енергобанк» відповідати за зобов`язаннями ТОВ «Фалкон Естейт», що випливають з договору про надання кредитної лінії №1204-03 від 10 квітня 2012 року зі всіма змінами та доповненнями до нього про надання кредиту в розмірі 4 796 000 грн на строк з 10 квітня 2012 року по 09 квітня 2014 року під 23% річних.

Згідно з частиною першою статті 553, частиною першою статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частина перша, друга статті 553 ЦК України).

За положеннями частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, в разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; встановлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Тобто закон пов`язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного договору.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року в справі за N 6-1539цс17.

08 липня 2014 року між ПАТ «Енергобанк» і ТОВ «Асаль» була укладена додаткова угода №26 до кредитного договору №1204-03 від 10 квітня 2012 року, відповідно до якої внесені зміни до пункту 1.3 кредитного договору та змінений термін користування кредитом до 10 вересня 2014 року.

Відтак ПАТ «Енергобанк» і ТОВ «Асаль» без згоди поручителя ОСОБА_3 змінило умови кредитного договору, продовживши строк користування кредитом до 10 вересня 2014 року, що призвело до збільшення обсягу його відповідальності.

Доводи касаційної скарги про те, що відповідно до умов договору поруки ОСОБА_2 зобов`язався відповідати перед ПАТ «Енергобанк» за зобов`язаннями ТОВ «Асаль» по кредитному договору №1204-03 від 10 квітня 2012 року зі всіма змінами та доповненнями до нього, не заслуговують на увагу з таких підстав.

Згода поручителя на збільшення обсягу своєї відповідальності має бути очевидною та наданою в спосіб, передбачений договором поруки. Випадкова поінформованість поручителя про внесення змін до основного зобов`язання та навіть відсутність з його боку заперечень про збільшення обсягу його відповідальності не може розглядатись як надання ним згоди на такі зміни.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 червня 2013 року в справі № 6-43цс13.

Договір поруки не містить умов про те, що ОСОБА_2 погодився на зміну умов кредитного договору, за виконання якого ТОВ «Асаль» він поручився перед ПАТ «Енергобанк», в майбутньому.

З огляду на викладене, є правильним висновок апеляційного суду про те, що за умовами договору поруки від 10 квітня 2013 року поручитель погодився відповідати перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку за кредитним договором №1204-03 від 10 квітня 2012 року зі всіма змінами та доповненнями до нього станом на 10 квітня 2013 року.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною першою статті 410 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 389, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича залишити без задоволення.

Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 19 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 20 квітня 2017 року в частині вирішення позовних вимог публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук