Справа №295/444/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомир у складі:

головуючого - судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Поліщук К.Г.,

за участю представника позивача Мельниченко С.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

за участю третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Богунського районного суду м. Житомир справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про стягнення надлишково сплачених коштів, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернулося Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області з позовом до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про стягнення надлишково сплачених коштів, а саме 11 194, 59 грн. (одинадцять тисяч сто дев`яносто чотири грн. 59 коп.).

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволені позовних вимог.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог. (Т. 1 а. с. 220-223)

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони наголошували на тому, що надали до справи всі наявні в них докази.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами вважаються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказі, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що з 02 липня 2001 р. по 18 травня 2016 р. ОСОБА_3 працював на посаді директора виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. 18 травня 2016 р. він був звільнений за п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання посадових обов`язків. (Т. 1 а. с. 14).

Згідно відомості нарахування заробітної плати працівників Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області) за травень 2016 р. № 67 ОСОБА_3 було нараховано заробітну плату у сумі 23 607,25 грн. (двадцять три тисячі шістсот сім грн., 25 коп.), яка після утримання всіх податків становила 19 003, 84 грн. (дев`ятнадцять тисяч три грн., 84 коп.). (Т. 1. а. с. 64-65, 88).

При звільненні ОСОБА_3 необхідно було нарахувати заробітну плату за 10 робочих днів травня 2016 р., що становить 3 054,20 грн. (три тисячі п`ятдесят чотири грн., 20 коп.). До того ж, ОСОБА_3 належало виплатити індексацію грошових доходів у розмірі 597,55 грн. (п`ятсот дев`яносто сім грн., 55 коп.) та компенсацію за невикористану основну відпустку у розмірі 9 428,38 грн. (дев`ять тисяч чотириста двадцять вісім грн., 38 коп.).

Після утримання обов`язкових податків та відрахування внесків до БО «Лікарняна каса Житомирської області», а також отриманого авансу ОСОБА_3 належало б до виплати 7 809,25 грн. (сім тисяч вісімсот дев`ять грн.,25 коп.), а фактично виплачено внаслідок рахункової помилки 19003,84 грн. (дев`ятнадцять тисяч три грн., 84 коп.).

Надлишково виплачена сума становить - 11 194, 59 грн. (одинадцять тисяч сто дев`яносто чотири грн. 59 коп.).

Згідно бухгалтерської довідки до журналу-ордеру №5 за липень 2016 р., випливає, що на підставі коригуючого табелю за травень 2016 р. та отриманого 13 липня 2016 р. по акту приймання-передачі наказу про звільнення від 17 травня 2016 р. № 273-к заробітна плата ОСОБА_3 була нарахована за повний місяць, тобто, за 19 робочих днів травня 2016 р., тоді, як ОСОБА_3 фактично було відпрацьовано 10 робочих днів. З наведеного видно, що під час розрахунку посадовою особою була допущена рахункова помилка щодо правильності нарахування розрахункових за фактично відпрацьований час.

04 жовтня 2016 р. та 29 грудня 2016 р. на домашню адресу ОСОБА_3 була направлена претензія про добровільне повернення коштів та запропоновано з`явитися до Житомирського обласного відділення Фонду з банківською випискою по картковому рахунку для проведення звірки проведених розрахунків. Відповідач на адресу Фонду не з`явився, відповіді на претензію станом на момент подання позову від нього також не надійшло. (Т. 1. а. с. 10-12).

За змістом ст. 127 КЗпП України повернення підприємству зайво виплачених коштів можливо для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених унаслідок рахункових помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування, при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки; при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації(ст. 136 КЗпП).

Диспозиція ст. 1212 ЦК України зобов`язує особу, яка набула майно або зберегла його в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно.

При цьому ст. 1215 ЦК України встановлює, що не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти й інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Оскільки зайво виплачена ОСОБА_3 сума коштів виникла внаслідок неправильних підрахунків, тобто, внаслідок допущеної при проведенні арифметичних підрахунків рахункової помилки, то вона підлягає поверненню до каси установи за його рахунок.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Постановою Пленуму Верховного Сулу України від 24.12.99 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», ст. ст. 127 КЗпП України, ст.ст. 1212, 1215, ЦК України, ст. ст. 2-5, 10-13, 18, 23, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 264,265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л Е Н О :

Позовні вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про стягнення надлишково сплачених коштів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (і. н. НОМЕР_1 ) уродженця села Срібно Червоноармійського району Рівненської області зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області 11 194, 59 грн., (одинадцять тисяч сто дев`яносто чотири грн.) 59 коп. які були йому виплачені внаслідок рахункової помилки.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка