ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретарів - Соловей Ж.В., Лисовець В.В., Омельчук С.А.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,-

ВСТАНОВИВ:

20.11.2018 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2003 року по 17.12.2017 року, від спільного подружнього життя сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час шлюбу спільними коштами 16.01.2008 року сторони придбали житловий будинок АДРЕСА_1 . Відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами від 16.01.2008 року було зареєстровано на відповідача, а на підставі рішення Малоснітинської сільської ради відповідачем ОСОБА_2 була приватизована присадибна земельна ділянка площею 0,1465 га, цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Згодом на зазначеній земельній ділянці сторони побудували новий житловий будинок, загальною площею 85,2 м, житловою 47,1 кв.м, старий житловий будинок реконструйований в літню кухню. На земельній ділянці знаходяться, окрім нового житлового будинку та літньої кухні, побудовані сторонами надвірні будівлі та споруди, а саме: погріб з шийкою «Б»; прибудова «а»; прибудова «в»; прибудова «в1»; убиральня «Т»; ганок «а1»; колодязь питний «К»; хвіртка «№1»; ворота «№2»; огорожа «№3»; огорожа «№4»; яма вигрібна «№5»; трубопровід «№6». Однак, спільне життя не склалося і рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2015 року шлюб між сторонами був розірваний. Новий будинок з надвірними будівлями та спорудами був прийнятий до експлуатації 09.06.2017 року та здійснено його державну реєстрацію на ім`я відповідача. Представник позивача зазначила, що житловий будинок АДРЕСА_1 та присадибна земельна ділянка на якій він розташований є спільним майном подружжя. Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 15.02.2018 року правовий режим спільного майна було змінено, визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на Ѕ частину присадибної земельної ділянки площею 0,1465 га. 04.09.2018 року було здійснено державну реєстрацію належної ОСОБА_1 Ѕ частини будинку та Ѕ частини присадибної земельної ділянки. Таким чином, на даний час житловий будинок АДРЕСА_1 та присадибна земельна ділянка перебувають у позивача та відповідача в спільній частковій власності - по Ѕ частині у кожного.

На підставі викладеного, представник позивача просить поділити житловий будинок АДРЕСА_1 і земельну ділянку пл. 0,1465 га, в натурі і виділити позивачу у власність наступні приміщення спірного будинку, а саме: котельню 1-1 площею 4,2 кв.м; частину коридору 1-2 площею 10,38 кв.м; житлову кімнату 1-6 площею 20,5 кв.м; житлову кімнату 1-7 площею 14,3 кв.м; санвузол 1-5 площею 6,1 кв.м та визнати за позивачем право власності в новій частці на житловий будинок АДРЕСА_1 .

04 грудня 2019 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20 лютого 2019 року по справі призначена судова будівельно-технічна експертиза, провадження по справі зупинене.

Ухвалою суду від 13.06.2019 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 09 серпня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили провести виділ частки із майна по першому варіанту експертизи.

Відповідач проти вимог позивача не заперечував та підтримав вимоги щодо виділу частки із майна по першому варіанту вищевказаної експертизи, проте не погодився на стягнення з нього судових витрат.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що26 липня 2003 року Нижньосироватським сільвиконкомом Сумського району Сумської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що зроблений відповідний актовий запис №14 /а.с.14/.

Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 08.02.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області /а.с.15/.

Згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано /а.с.25/.

Відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 16 січня 2008 року ОСОБА_2 придбав у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.16/.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів № 5303326 від 16.01.2008 року, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 /а.с.18/.

На підставі рішення Малоснітинської сільської ради Фастівського району № 11-ХХІ-У від 10.12.2008 року відповідачем ОСОБА_2 була приватизована земельна ділянка (на якій знаходився даний житловий будинок), площею 0,1465 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка зареєстрована за № 01:10:958:04705, кадастровий номер: :01:003:0106, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯК №006391 /а.с.19/.

Згодом, на зазначеній земельній ділянці сторони побудували новий житловий будинок, загальною площею 85,2 кв. м, житловою - 47,1 кв.м. Старий житловий будинок переведений в літню кухню.

На земельній ділянці знаходяться, окрім нового житлового будинку та літньої кухні, побудовані сторонами слідуючі надвірні будівлі та споруди: погріб з шийкою «Б»; прибудова «а», прибудова «в»; прибудова «в1»; убиральня «Т»; ганок «а1»; колодязь питний «К»; хвіртка «№1»; ворота «№2»; огорожа «№3»; огорожа «№4»; яма вигрібна «№5»; трубопровід «№6», що стверджується технічним паспортом на будинок від 15.03.2017 року /а.с.26-30

Новий будинок з надвірними будівлями та спорудами прийнятий до експлуатації, що стверджується декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, яка зареєстрована в Департаменті державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області 09.06.2017 року /а.с.20-21/.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.02.2018 року визнано ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (літня кухня «В», погріб з шийкою «Б»; прибудова «а», прибудова «в»; прибудова «в1»; убиральня «Т»; ганок «а1»; колодязь питний «К»; хвіртка «№1»; ворота «№2»; огорожа «№3»; огорожа «№4»; яма вигрібна «№5»; трубопровід «№6»), що знаходиться по АДРЕСА_1 ; право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,1465 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка зареєстрована за №01:10:958:04705, кадастровий номер::01:003:0106, яка знаходиться по АДРЕСА_1 ; право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0827 га, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:003:0105, яка знаходиться в с. В .Офірна Фастівського району Київської області /а.с.22-24/.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

За ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток ( поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ ( поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ ( виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

За результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи наданий висновок №1-04/06 від 04.06.2019 року /а.с.78-118/.

При ознайомленні з висновком експертизи та в судовому засіданні сторона позивача просили суд закріпити за ОСОБА_1 варіант поділу домоволодіння за варіантом №1, проти чого не заперечував і відповідач.

Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом здійснення поділу житлового будинку та земельної ділянки за позивачем ОСОБА_1 відповідно до Варіанту № 1 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи відповідно до наданого висновку №1-04/06 від 04.06.2019 року, графічно відображеному в додатку № 2,3 до експертизи.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивач просила суд стягнути з відповідача судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 4 345,82 гривень та вартості проведеної судової експертизи в сумі 19 900 гривень, а всього - 24 245,82 гривень.

Проте, враховуючи, що за варіантом поділу будинку №1 , позивач повинен сплатити відповідачу грошову компенсацію за збільшення її частки у вартості домоволодіння в розмірі 48 637 гривень, то суд вважає за доцільне шляхом взаєморозрахунку зменшити суму компенсації за збільшення розміру частки на суму судових витрат з 48 637 гривень до 24 391,18 гривень ( 48 637 - 24 245,82), а судові витрати з відповідача не стягувати.

Керуючись ст. ст. 317, 321, 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України, керуючись статтями10, 81, 258-259, 265, 268, 273, 354Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 58/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_1 приміщення відповідно до варіанту №1 Висновку експерта №1-04/06судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 04.06.2019 року, а саме: котельню 1-1 площею 4,2 кв.м; частину коридору 1-2 площею 10,4 кв.м; житлову кімнату 1-6 площею 20,5 кв.м; житлову кімнату 1-7 площею 14,3 кв.м; санвузол 1-5 площею 6,1 кв.м та господарські будівлі: ганок а1, ворота 2, колодязь К, хвіртка 1, огорожа 3.

Виділити ОСОБА_1 в натурі земельну ділянку площею 0,732,5 кв.м, що має форму багатокутника ЕЖЗИКЛМНОПРСВГДЕ, межі розподілу прокласти по лініям: відрізки ПО. ОН. НМ. МЛ. ЛК. КИ прокласти згідно варіанту розподілу житлового будинку; відрізок ПР, довжиною 1 м, прокласти з точки П, перпендикулярно до тильного фасаду житлового будинку; відрізок СР, довжиною 7,06 м, прокласти з точки Р, на відстані 1 м від тильного фасаду житлового будинку; відрізок СВ, довжиною 28,05 м, прокласти з точки С, при цьому точка В знаходиться на відстані 4,45 м від точки Б; відрізок ИЗ, довжиною 1,4 м, прокласти з точки И під кутом 45о до центрального фасаду житлового будинку; відрізок ЗЖ, довжиною 8,68 м, прокласти з точки з, на відстані 1 м від центрального фасаду житлового будинку; відрізок ЖЕ, довжиною 9,54 м, прокласти з точки Ж, при цьому точка Е знаходиться на відстані 19,75 м від точки Д.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за відхилення від ідеальних часток співвласників житлового будинку з урахуванням звільнення відповідача від стягнення судових витрат, в розмірі 24 391, 18 (двадцять чотири тисячі триста дев`яносто одну) гривень 18 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Київської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХIIІ «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М. Ковалевська