Справа № 265/7059/15-ц
Провадження № 2/265/62/19
У Х В А Л А

05 вересня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В.В.,

за участю секретаря Себко Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заяви про вилучення обтяження об`єкту нерухомого майна від 19 травня 2012 року ( вх. 45221079), заяви про проведення повного розрахунку по договору іпотеки від 15 грудня 2008 року ( рег. 8215), повідомлення про виключення запису з державного реєстру іпотек від 19 травня 2012 року ( вх..45221083)

третя особа: приватний нотаріус Шабадаш Лариса Семенівна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Шабадаш Лариси Семенівни Родітелевої ОСОБА_3 про визнання заяви про вилучення обтяження об`єкту нерухомого майна від 19 травня 2012 року ( вх. 45221079), заяви про проведення повного розрахунку по договору іпотеки від 15 грудня 2008 року ( рег. 8215), повідомлення про виключення запису з державного реєстру іпотек від 19 травня 2012 року ( вх..45221083).

Ухвалою суду від 27 січня 2016 року за клопотанням приватного нотаріуса Шабадаш Л.С. її процесуальний статус було змінено зі співвідповідача на третю особу, проти чого не заперечував позивач ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на ті обставини, що ним було укладено договір іпотеки від 15грудня 2008 року із змінами від 11 березня 2009 року та від 02 квітня 2010 року про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_1 . Даний договір було зареєстрований в Державному реєстрі іпотек по №8215. Однак 19 травня 2012 року нотаріусом Шабадаш Л.С. були вчинені відносно даного договору записи в Державному реєстрі іпотек про зупинення записів про передачу в іпотеку квартири на підставі заяви про вилучення обтяження об`єкту нерухомого майна від 19 травня 2012 року ( вх. 45221079), заяви про проведення повного розрахунку по договору іпотеки від 15 грудня 2008 року ( рег. 8215), повідомлення про виключення запису з державного реєстру іпотек від 19 травня 2012 року ( вх..45221083). Наполягає, що вказані заяви є недійсними, оскільки вони були написані під фізичним впливом а саме під загрозою фізичної розправи. Нотаріус ОСОБА_4 не мала законних прав оформляти розірвання договору іпотеки від 15 грудня 2008 року, оскільки договір іпотеки було посвідчений нотаріусом Рябоконь Ю.С. та тільки вона мала право відповідно до «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами» (в редакції, що діяла на 19.05.2012 року) посвідчити договір про розірвання договору іпотеки. Крім того, він 19.05.2012 року не мав при собі паспорта та нотаріус Шабадаш ОСОБА_5 .С. не встановила його особу під час вчинення нотаріальних дій чим порушила вимоги ст. 43 Закону України «Про нотаріат». Також нотаріусом Шабадаш Л.С. не було встановлено дійсні наміри та волевиявлення сторін під час укладання договору, чим порушені вимоги ст. 44 Закону України «Про нотаріат».

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Надав до суду письмові пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. При цьому звертав увагу суду, що заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 24 травня 2017 року по справі № 263/3063/17, з ОСОБА_2 було стягнуто суму заборгованості за договором позики від 15 грудня 2008 року на забезпечення виконань якого ОСОБА_2 було передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . Також в своєї заяві від 17 січня 2019 року ( а.с.131 том2) , позивач посилається на ті обставини, що він особисто не підписував заяву від 19 травня 2012 року, та заяву № 488 від 19 травня 2012 року про розрахунок по договору іпотеки від 15 грудня 2008 року , у зв`язку з чим просив суд витребувати у приватного нотаріуса Шабадаш Л.С, вказані заяви для проведення почеркознавчої експертизи. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (а.с. 178 том 2)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зьявилася по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином.

Ухвалою суду від 13 березня 2019 року у приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Шабадаш Л.С. було витребувано оригінал заяви № 488 від 19 травня 2012 року про проведення розрахунку ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за договором іпотеки від 15 грудня 2008 року № 8215. ( а.с.140-141 том 2)

Третя особа - приватний нотаріус Шабадаш Л.С. в судове засідання не з`явилася, надала суду відзив, в якому зазначала, про неможливість виконання ухвали суду від 13 березня 2019 року про надання оригіналів заяв, оскільки строк давності зберігання вказаних документів складає 3 роки. Оскільки строк зберігання документів вже сплинув, виконуючи наказ Міністерства юстиції України № 3253/5 від 22 грудня 2010 року « Про затвердження Правил ведення нотаріального діловодства» документ було вилучено з нотаріального архіву та знищено. Щодо вимог викладених в позовній заяві то вона заперечувала проти їх задоволення, оскільки позивач ОСОБА_1 , неодноразово звертаючись до суду з одними й теж самими позовними вимогами до різних відповідачів, вводить суд в оману. По суті позовних вимог посилається на ті обставини, що 19 травня 2012 року до неї в нотаріальну контору звернувся особисто ОСОБА_1 , який виказав свою волю та бажання, та особисто поставив свій підпис на заяві № 488 за договором, укладеним 15.12.2008 року за № 8215 на квартиру АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Рябоконь Ю.С. Нею, як нотаріусом, було засвідчено його підпис на заяві, при якому нотаріус не перевіряє здійснення фактів, указаних в заяві, та не несе відповідальність за їх дійсність, а тільки засвідчує той факт, що заявник у присутності нотаріуса поставив свій підпис на заяві, згідно п.п. 6.1,6.2, п.6 гл. 5 розділу 11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджену наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Судами різних інстанцій дії нотаріуса було визнано законними. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 18 листопада 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Шабадаш Л.С. про визнання незаконними дій нотаріуса щодо припинення договору іпотеки від 15 грудня 2008 року № 8215 вчинених 19 травня 2012 року було відмовлено. Рішення набрало чинності. Під час розгляду зазначеної цивільної справи, судом ретельно були досліджені обставини щодо написання ОСОБА_1 вказаних заяв, також враховувалися обставини щодо написання заяв під фізичним примусом. Просила суд відмовити у задоволені позову. Також просила суд застосувати строк позовної давності щодо позовних вимог позивача, звернув увагу суду, що питання щодо недостовірності підпису на заяві ОСОБА_1 від 19.05.2012 року постало лише тільки зараз, після того як судом всіх інстанцій було перевірено законність вчинення нотаріальних дій.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 19 травня 2012 року особисто звернувся в нотаріальну контору до приватного нотаріуса Шабадаш Л ОСОБА_6 про посвідчення його підпису на заяві про повний розрахунок за договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Рябоконь Ю.С., укладеним 15.12.2008 року за № 8215 на квартиру АДРЕСА_1 , про що свідчить заява власноруч підписана ОСОБА_1 ( а.с.9)

Питання щодо законності посвідчення заяви про повний розрахунок за договором іпотеки посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Рябоконь Ю.С., укладеним 15.12.2008 року за № 8215 на квартиру АДРЕСА_1 , а також законність підписання повідомлення ОСОБА_1 про виключення запису з Державного реєстру іпотек від 19 травня 2012 року, заяву про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна від 19 травня 2012 року вже розглядалося Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя по справі 265/1889/16-ц та 18 листопада 2016 року було прийнято рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Постановою Верховного Суду від 25 липня 2018 року рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 18 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 3 січня 2017 року було залишено без змін. Рішення набрало чинності. ( а.с.157-160 том 2)

Позовна заява ОСОБА_1 була мотивована тим, що 15 грудня 2008 року між ним іпотекодержателем та ОСОБА_2 як іпотекодавцем було укладено договір іпотеки про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_2 . Цей договір зареєстрований у Державному реєстрі іпотек за № 8215. 19 травня 2012 року приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Шабадаш Л.С. засвідчила заяву позивача про відсутність заборгованості, а отже припинила договір іпотеки від 15 грудня 2008 року. Не погоджуючись з діями нотаріуса , ОСОБА_1 просив визнати дії нотаріуса незаконними оскільки заяву у нотаріальну контору про те, що борг повністю повернуто він написав під загрозою фізичної розправи. Приватний нотаріус Шабадаш Л. С. не мала законних прав оформляти розірвання Договір іпотеки від 15 грудня 2008 року, оскільки договір іпотеки був посвідчений нотаріусом Рябоконь Ю. С., а тому тільки остання мала право відповідне Порядку вчинення нотаріальних дій ноніусами, у редакції, яка була чинним станом на 19 травня 2012 року, посвідчити договір про розірвання договору іпотеки. Крім того, 19 травня 2012 року він не мав при собі паспорта, а нотаріус Шабадаш ОСОБА_5 .С. не встановила його особу під час вчинення зазначеної нотаріальної дії, чим порушила вимоги статті 43 Закону України «Про нотаріат». Також приватним нотаріусом Шабадаш Л. С. не встановлено дійсні наміри та волевиявлення позивача під час написання зазначеної заяви, чим порушені вимоги статті 44 Закону України «Про нотаріат».

Таким чином питання щодо законності написання та посвідчення вищезазначених заяв вже розглядалося судом в іншій цивільній справі. Також під час прийняття рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 18 листопада 2016 року, судом вже враховувалися ті обставини на які посилається позивач, а саме судом вже досліджувалося питання щодо написання позивачем заяви під тиском без наявності документу який посвідчує особу, і підтвердження цим доводам позивача судом знайдено не було.

В позовні заяві яка розглядається судом на теперішній час, позивач ОСОБА_1 посилається на ті саме обставини, які вже були досліджені судом під час прийняття рішення Орджонікідзевським районим судом міста Маріуполя від 18 листопада 2016 року по справі за якою відповідачем була приватний нотаріус Маріупольського міського округу Шабадаш Л.С., але на теперішній час позивач ОСОБА_1 заявляє свої вимоги до ОСОБА_2 ..

Відповідно ст. 19 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За ч. 1 ст. 11 ЦК цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. В зазначені статті зазначено і перелік підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Заява ОСОБА_1 від 19 травня 2012 року про проведення ОСОБА_2 повного розрахунку з ним по договору іпотеки від 15 грудня 2008 року, а також заява про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна від 19 травня 2012 року та повідомлення ОСОБА_1 про вилучення запису з Державного реєстру іпотек від 19 травня 2012 року є лише висловленим наміром позивача вчинити певні дії, та без нотаріального посвідчення не встановлює для сторін ніяких прав та обов`язків, тому оскарження лише факту складення зазначених заяв та повідомлень не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначені заяви можуть бути визнаними як докази (із наданням їм відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо оскарження дій нотаріуса при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цих заяв та повідомлень.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

При цьому суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду (правова позиція Великої Палати Верховного Суду в постановах від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 3 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18, від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18).

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання заяви ОСОБА_1 від 19 травня 2012 року про проведення ОСОБА_2 повного розрахунку з ним по договору іпотеки від 15 грудня 2008 року, а також заяви про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна від 19 травня 2012 року та повідомлення ОСОБА_1 про вилучення запису з Державного реєстру іпотек від 19 травня 2012 року само по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права, з урахуванням вже перевірених судом дій нотаріуса.

Аналогічна правова позиція була висловлена з цього питання Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 6 лютого 2019 року по справі № 522/12901/17-ц.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК в разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Таким чином суд дійшов переконання, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заяви про вилучення обтяження об`єкту нерухомого майна від 19 травня 2012 року ( вх. 45221079), заяви про проведення повного розрахунку по договору іпотеки від 15 грудня 2008 року ( рег. 8215), повідомлення про виключення запису з державного реєстру іпотек від 19 травня 2012 року ( вх..45221083) підлягає закриттю.

Керуючись ст. 255, 259-261 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заяви про вилучення обтяження об`єкту нерухомого майна від 19 травня 2012 року ( вх. 45221079), заяви про проведення повного розрахунку по договору іпотеки від 15 грудня 2008 року ( рег. 8215), повідомлення про виключення запису з державного реєстру іпотек від 19 травня 2012 року ( вх..45221083), третя особа: Приватний нотаріус Шабадаш Лариса Семенівна - закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадках, передбачених ст. 354 ЦПК.

Повний текст ухвали складено 5 вересня 2019 року.

Суддя