ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/980/19 Справа № 192/2177/17 Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д.В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулися з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» посилалися на те, що відповідно до укладеного Договору № б/н від 05 серпня 2014 року банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушила умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів, та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 31 жовтня 2017 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 33 747 грн. 67 коп., де заборгованість за тілом кредиту - 4 388 грн. 52 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 24 375 грн. 93 коп., заборгованість по пені - 2 900 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 583 грн.22 коп. - штраф (процентна складова). На підставі викладеного, ПАТ КБ «Приватбанк» просили суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором № б/н від 05 серпня 2014 року у розмірі 33 747 грн. 67 коп. та судовий збір у розмірі 1 600 грн.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2018 року позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю Ленінському районному суду м. Дніпропетровська (а.с.43).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2018 року частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк». Стягнуто з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, , р/р № 3111, МФО 305299) заборгованість за Договором № б/н від 05 серпня 2014 року, у загальному розмірі - 6 836 грн. 25 коп., де заборгованість за тілом кредиту - 4 388 грн. 52 коп. та заборгованість по процентам за користування кредитом -2 447 грн. 73 коп. В задоволені позовних вимог щодо стягнення суми штрафів: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1 583 грн.22 коп. - штраф (процентна складова) та заборгованості по пені - 2 900 грн. відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, , р/р № 3111, МФО 305299) судовий збір у розмірі - 208 грн. 06 коп.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просять рішення суду від 10 травня 2018 року змінити в частині зменшення заборгованості по процентам, відмови у стягненні пені та штрафів та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов"язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи 05 серпня 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір у вигляді Анкети-заяви б/н (а.с.6).

Банк в своїй позовній заяві зазначав, що у порушення умов кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання належним чином не виконувала, допустила прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком заборгованості, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 31 жовтня 2017 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 33 747 грн. 67 коп., де заборгованість за тілом кредиту - 4 388 грн. 52 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 24 375 грн. 93 коп., заборгованість по пені - 2 900 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 583 грн.22 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.3, 4, 5).

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.6).

Відповідно до положень п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно з п.1.1.7.3 умов та правил надання банківських послуг, картрахунок відкритий на невизначений термін та може бути закритий за заявою держателя.

Пунктом 1.1.7.12 передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки.

Згідно з пунктом 2.1.1.2.11. Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Згідно з п.2.1.1.3.5 умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунку клієнтів, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, яка підлягає сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами(договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік відповідно до п.2.1.1.12.6 правил користування платіжною карткою.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту та оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.

В п.2.1.1.12.11 правил користування платіжною карткою зазначено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових зобов'язань та інших обов'язків за цим договором.

Банк належним чином виконав свої зобов'язання та відкрив відповідачеві картковий рахунок.

ОСОБА_1 допустила неналежне виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором у зв'язку з чим виникла заборгованість.

З розрахунку, наданого ПАТ КБ «Приватбанк», вбачається, що станом на 31 жовтня 2017 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 33 747 грн. 67 коп., де заборгованість за тілом кредиту - 4 388 грн. 52 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 24 375 грн. 93 коп., заборгованість по пені - 2 900 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 583 грн.22 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.5).

ПАТ КБ «Приватбанк», звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, просили стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 33 747 грн. 67 коп. (а.с.3, 4).

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції посилався на те, що обґрунтованими є вимоги щодо стягнення заборгованість за тілом кредиту - 4 388 грн. 52 коп. та заборгованість по процентам за користування кредитом -2 447 грн. 73 коп., а вимоги щодо стягнення суми штрафів: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1 583 грн. 22 коп. - штраф (процентна складова) та заборгованості по пені - 2 900 грн. є безпідставними, оскільки сама Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка підписана відповідачем, таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, як зазначалось вище, укладено не було, однак повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне з"ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

05 серпня 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір у вигляді Анкети-заяви б/н (а.с.6).

Слід зазначити, у вказаній Анкеті-заяві взагалі відсутні дані щодо суми кредитного ліміту та відсотків за користування кредитними коштами.

Тобто, суму, яку як вказує банк було надано відповідачу, у Анкеті-заяві взагалі не зазначено.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, банком не було надано суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач дійсно отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку саме у розмірі 500 грн. сплатою відсотків у розмірі 34,8% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, оскільки вказані суттєві умови кредитного договору - сума кредиту та відсоткова ставка, взагалі відсутні в наданій банком Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку.

Отже, і позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» не підлягають задоволенню у зв'язку з недоведеністю.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» слід задовольнити частково, рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді