Провадження № 2/234/2726/19
10 вересня 2019 року
Краматорський міський суд Донецької області у складі
головуючого судді Переверзевої Л.І.,
секретаря Літвінова А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням,-
До Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позову позивач посилався на наступні обставини.
На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 15.01.1991 року, йому на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
В зазначеному будинку, крім нього, зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 11.09.2014 року Відповідач в зазначеному будинку не проживає. його особисті речі в квартирі відсутні, комунальні послуги він не сплачує, будинком не цікавиться, що підтверджується актом про не проживання, який додається до позовної заяви.
На теперішній час Відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
В зв`язку з реєстрацією Відповідача в належному йому будинку, він позбавлений законного права отримувати субсидію, що змушує його сплачувати непомірно велику вартість комунальних послуг.
Він неодноразово пропонував Відповідачеві самостійно перереєструватися за адресою свого фактичного місця проживання, але він відмовляється з незрозумілих для нього підстав.
На теперішній час він отримує мінімальну пенсію, що фактично ставить його на грань виживання.
Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки не проживає без поважних причин за місцем реєстрації більше як один рік, а саме: протягом майже п`яти років.
Зняття з реєстрації місця проживання в досудовому порядку без участі відповідача неможливо.
Просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Згідно вимог статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не повідомив суд про причини своєї неявки, відзиву на позов не надав. Позивач не заперечував проти заочного врозгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено наступні обставини.
Позивачу ОСОБА_1 , на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 15.01.1991року, за реєстровим №2-113.
Разом з позивачем у вказаному будинку також зареєстрований ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні №3991 від 05.07.2019 року, виданою Виконавчим комітетом Біленківської селищної ради.
Відповідно до ч.1 ст. 156 Житлового Кодексу Української РСР від 30.06.1983 члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
В ч. 3 вказаної статті зазначено, що члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.
Факт непроживання ОСОБА_2 у вказаному житловому приміщенні підтверджується актом про непроживання від 29.05.2019 року, складеним Біленківською селищною радою
В ст. 317 ЦК України визначено зміст права власності, який полягає в тому, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Разом з тим Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, оскільки відповідач за вказханою адресою не проживає без поважних причин протягом майже п`яти років, участі в утриманні будинку не приймає, у зв`язку з чим, ОСОБА_2 необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі статей 391,405ЦК України та керуючись статтями 10, 12, 81, 263, 265, 280-281 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме,житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя Л. І. Переверзева