Постанова

Іменем України

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 127/10179/16-ц

провадження № 61-20529св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.

суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Реґіна ЛТД»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 21 червня 2017 року у складі колегії суддів: Рибчинського В. П., Голоти Л. О., Панасюка О. С.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Реґіна ЛТД» (далі - ТОВ «Реґіна ЛТД») про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 надіслали на ім`я редактора газети «33 канал» ОСОБА_12 заяву, в якій виклали інформацію, яка, на думку позивача, є недостовірною. В подальшому інформація, викладена в заяві, була частково використана журналістом газети «33 канал» ОСОБА_13 для підготовки статті «ІНФОРМАЦІЯ_3», яка розміщена на Інтернет - сайті газети (засновник та видавець ТОВ «Реґіна ЛТД») ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 вважав, що відповідачі поширили недостовірну інформацію наступного змісту: «ми, члени бувшого колективного сільськогосподарського підприємства «Мир» АДРЕСА_1»; «Загальна вартість майна пайового фонду…на час розпаювання становила 2 028 617,00 грн»; «СВК «Мир»… згодом навмисно довів підприємство до банкрутства, в якому дуже був зацікавлений сват ОСОБА_14 голова СВК «Надія» с. Нова Гребля Калинівського району ОСОБА_15 Перед цим свати за попередньою домовленістю продумали та прокрутили "геніальну аферу"»; «за ініціативи ОСОБА_15 23 березня 2007 року відбулися загальні збори співвласників майна пайового фонду реорганізованого КСП "Мир"… Зразу ж виступив голова СВК «Надія» с. Нова Гребля ОСОБА_1 , який запропонував присутнім за умови об`єднання в одне господарство»; «спеціалістами бухгалтерії СВК «Мир» вартість продуктивної та робочої худоби (основне стадо) була навмисно знижена до 54 230,00 грн. За даними бухгалтерського обліку на день проведення загальних зборів в СВК «Мир» рахувались 410 голів молодняка ВРХ вартістю 121 005,00 грн та 751 голова свинопоголів`я вартістю 217 734,00 грн. А разом на суму 538 739,00 грн. Згодом, заручившись фіктивними ветеринарними документами про хворобу ОСОБА_15 разом з ОСОБА_14 , пообіцявши громаді закупити здорових тварин, пустили все поголів`я ВРХ та свиней під ніж. Невже це не злочин?»; «Жодної з обіцянок, даних на загальних зборах, ОСОБА_15 з ОСОБА_14 не виконали, чим обдурили співвласників майна КСП «Мир»; «голова сільської ради ОСОБА_17 , разом з ОСОБА_18 на прохання ОСОБА_15 та ОСОБА_14 складають за своїми підписами новий фіктивний протокол загальних зборів співвласників пайового фонду реорганізованого КСП «Мир» с. Дружне від 23 березня 2007 року і в такій редакції, яка вигідна в першу чергу ОСОБА_15 та ОСОБА_14 це не злочин?»; «До купівлі майна пайового фонду колишнього КСП «Мир» активно долучився голова СВК «Надія» с. Нова Гребля ОСОБА_15 , який з застосуванням всіляких протиправних методів шляхом підробки протоколів загальних зборів членів СВК «Мир», договорів купівлі - продажу та інших документів почав викупляти майже за безцінь майно у громадян - співвласників майнових паїв … У здійсненні оборудок з майновими паями ОСОБА_15 за грошову винагороду сприяла голова Дружнянської сільської ради ОСОБА_17 , голова спілки співвласників майнових паїв КСП «Мир» ОСОБА_19 , працівник СВК «Мир», керівник СВК «Мир» ОСОБА_20 . В зв`язку з тим, що деякі члени СВК «Мир» не погоджувались за копійки продавати свої майнові паї ОСОБА_15 пішов на хитрість. Вступивши у злочинну змову з працівником СВК «Мир» ОСОБА_20 під приводом звірки для виплати дивідендів в 2011 році зібрала у багатьох власників свідоцтва на майнові паї, склала фіктивні договори купівлі-продажу майнових паїв на користь ОСОБА_15 , який таким чином заволодів нашими майновими паями. На підставі фіктивних договорів купівлі-продажу, яких люди в очі не бачили і їх не підписували Дружнянська сільська рада в особі її голови ОСОБА_17 , яка завідомо знала про злочинні оборудки ОСОБА_15 видала йому свідоцтва … Відповідно до цих свідоцтв ОСОБА_15 незаконно, обдуривши громадян, став власником 72 % відсотків майнових паїв бувшого КСП «Мир», що становить 1 467 703,00 грн від загальної вартості майна пайового фонду». «Але й на цьому ОСОБА_15 не зупинився. Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_15 в кінці 2013 року подає до Калинівського районного суду позовну заяву про визнання права власності на нерухоме майно з фіктивним протоколом № 25-09/13 загальних зборів співвласників майна колишнього КСП «Мир» від 25 вересня 2013 року та списком майна, яке йому передається та просить суд про визнання права власності на нерухоме майно бувшого КСП «Мир». Суд, перейменувавши список майна в акт приймання-передачі майна, задовольняє позов ОСОБА_15 без перевірки дійсності наданих ним до суду документів»; «Злочинні дії ОСОБА_15 та його посібників сприяли стати йому «сільським олігархом» володарем та власником 3600 га землі в с. Нова Гребля і с. Дружне та майном «реформованих КСП, СВК, залишивши сотні пайовиків обдуреними»; «Протягом багатьох років ми неодноразово звертались з заявами в міліцію, прокуратуру та їх вищі інстанції, які наші заяви ігнорують, залишаючи їх без перевірки та розгляду, покриваючи злочинців бо в них є гроші та корумповані зв`язки. Ми вважаємо, що ОСОБА_1 , об`єднавши голову Дружнянської сільської ради ОСОБА_17 , керівника СВК «Мир» ОСОБА_14 , голову спілки співвласників майнових паїв КСП «Мир» ОСОБА_19 та працівника СВК «Мир» ОСОБА_20 (перелік осіб не повний), в організоване злочинне угрупування і за попередньою змовою між собою заволоділи належними нам майновими паями, протиправно позбавили нас права власності на розпайоване майно, причинили нам збитки та вчинили стосовно нас кримінальні злочини, передбачені Кримінальним кодексом України. Щоб припинити злочинну діяльність зазначеного злочинного угрупування та повернути нам вкрадене у нас майно, просимо Вас: Приїдьте до нас, допоможіть. Підтверджуючі матеріали надамо. Ми розуміємо, що в теперішніх умовах зробити те, що ми вимагаємо, Вам надзвичайно важко. Але хто нам допоможе? Як нам жити дальше?».

На думку позивача зазначена інформація, викладена в заяві та в опублікованій статті на Інтернет-сайті газети «33 канал», є недостовірною та такою, що ганьбить його честь гідність та ділову репутацію. Крім цього, позивач вказав, що поширення вказаної інформації призвело до його глибоких моральних (душевних) страждань та завдало йому моральної шкоди.

У зв`язку з цим, позивач просив визнати інформацію недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , яка поширена: в заяві від ІНФОРМАЦІЯ_2, яка надіслана в редакцію газети «33-й канал», мешканцями АДРЕСА_1: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; на Інтернет - сайті газети „33-й канал" за ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріал під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Зобов`язати відповідачів спростувати недостовірну інформації та подати в газету « 33-й канал » заяву наступного змісту: «Головному редактору газети «33 канал» ОСОБА_12 . Від: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , мешканців АДРЕСА_1. Ми, автори заяви від ІНФОРМАЦІЯ_2, повідомляємо, що ця заява не відповідає дійсності, викладена неправдиво. Нам прикро, але ця заява надіслана в редакцію газети «33-й канал» навмисне, щоб опорочити гідність, честь та ділову репутацію ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_2, керівника фермерського господарства «СВК Надія», який раніше очолював сільськогосподарський виробничий кооператив «Надія». В дійсності ОСОБА_1 не вчиняв жодних протиправних дій, зазначених в заяві, це є вигадками. Наш поступок є неправомірним та аморальним. Ми глибоко розкаюємося в цьому і виражаємо глибоку повагу до вагомої честі, гідності та доброї ділової репутації ОСОБА_1 ».

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Реґіна ЛТД» на Інтернет - сайті газети «33-й канал» розмістити спростування наступного змісту: «На Інтернет сайті газети за ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі заяви від ІНФОРМАЦІЯ_2 було поміщено матеріал журналіста ОСОБА_23 Вільчинської під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3». Проте встановлено, що заява, яка надіслана в редакцію, мешканцями АДРЕСА_1 не відповідає дійсності, викладена неправдиво. Ця заява надіслана в редакцію газети «33-й канал» навмисне, щоб опорочити гідність, честь та ділову репутацію ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_2, керівника фермерського господарства «СВК Надія», який раніше очолював сільськогосподарський виробничий кооператив «Надія». В дійсності ОСОБА_1 не вчиняв жодних протиправних дій, зазначених в заяві, це є вигадками. Газета виражає глибоку повагу до честі, гідності та доброї ділової репутації ОСОБА_1 »

Стягнути на користь ОСОБА_1 спричинену моральну шкоду з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 по 15 000,00 грн з кожного, з ОСОБА_2 - 30 000,00 грн.

Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано інформацію недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 поширену:

- в заяві від ІНФОРМАЦІЯ_2, яка надіслана в редакцію газети «33-й канал», мешканцями АДРЕСА_3, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 ;

- на Інтернет - сайті газети «33-й канал» за ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріал під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , мешканців АДРЕСА_1, не пізніше одного місяця від набрання рішення у даній справі законної сили, на спростування недостовірної інформації, подати в газету «33-й канал» (АДРЕСА_3 ) заяву у запропонованому позивачем формулюванні.

Зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю «Реґіна ЛТД», не пізніше одного місяця від набрання рішення у даній справі законної сили, на Інтернет сайті газети «33-й канал» помістити спростування у запропонованому позивачем варіанті.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , на користь ОСОБА_1 . по 3 000,00 грн з кожного у відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що в суді знайшло підтвердження поширення відповідачами недостовірної інформації щодо ОСОБА_1 , яка має бути спростована відповідачами. Враховуючи те, що внаслідок поширення недостовірної інформації ОСОБА_1 було завдано моральну шкоду, суд дійшов висновку про стягнення її з відповідачів у визначеному судом розмірі.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 21 червня 2017 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2017 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині позовних вимог до фізичних осіб, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачі подали заяву на ім`я головного редактора газети «33 канал» ОСОБА_24 . За змістом прохальної частини цієї заяви відповідачі вказали: «Приїдьте до нас, допоможіть. Підтверджуючі матеріали надамо. Ми розуміємо, що в теперішніх умовах зробити те, що ми вимагаємо, Вам надзвичайно важко. Але хто нам допоможе? Як нам жити дальше?». Вказані обставини свідчать те, що звертаючись із зверненням до головного редактора газети «33 канал», відповідачі реалізували своє право на звернення, а тому оспорювана позивачем інформація, викладена у заяві відповідачів, не може вважатися недостовірною інформацією або відомостями, які порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача.

При відмові у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Регіна ЛТД» апеляційний суд вважав, що суд першої інстанції не дотримався вимог ЦПК України та не вирішив питання залучення до участі у справі належних відповідачів та співвідповідачів. Зокрема, не вирішеним залишилося питання залучення до справи автора статті розміщеної в мережі Інтернет, а на стадії апеляційного провадження вирішення питання про заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідачів ЦПК України не передбачено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суд апеляційної інстанції не в повному обсязі дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкового висновку при вирішенні спору.

На думку заявника, апеляційний суд не врахував, що відповідачі вказали в заяві, яка була надіслана до газети, завідомо неправдиві відомості, оскільки на момент звернення в них була інформація, надана правоохоронними органами, про відсутність в діях ОСОБА_1 протиправних дій. При цьому газета, її головний редактор не є компетентними органами на перевірку інформації, яка була викладена у відповідній заяві відповідачів.

Заявник вважає, що факт подання вказаної заяви мав місце не з метою виконання громадського обов`язку або захисту відповідачами свої прав, свобод та інтересів, а з наміром поширити серед читачів газети неправдиву інформацію щодо позивача, завдати шкоди його честі, гідності та діловій репутації.

Тому, апеляційний суд дійшов помилкового висновку щодо реалізації відповідачами конституційного права, яке передбачене статтею 40 Конституції України та відсутності в конкретному випадку поширення недостовірної інформації або відомостей, які порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача в спосіб надіслання заяви з оспорюваною позивачем інформацією на адресу редакції газети.

Крім того, апеляційний суд розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , безпідставно вийшов за межі апеляційної скарги, за відсутності відповідних обставин, та протиправно скасував рішення суду першої інстанції повністю. При цьому заявник вказав, що ТОВ «Реґіна ЛТД» в суді першої інстанції позовні вимоги визнало та в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції не оскаржувало. Однак, незважаючи на викладені обставини, таке рішення безпідставно скасоване апеляційним судом.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

У серпні 2017 року від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на адресу суду надійшли заперечення на касаційну скаргу. У запереченні відповідачі зазначили, що апеляційний суд дійшов правильного висновку про реалізацію ними свого конституційного права на звернення, при цьому не порушував норм матеріального та процесуального права. Крім того, відповідачі вказали, що ОСОБА_1 помилково вважає викладену в колективній заяві та на Інтернет - сайті газети «33 канал» інформацію завідомо недостовірною.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня 2017 року відкрито провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , витребувано матеріали справи № 127/10179/16-ц з Вінницького міського суду Вінницької області.

Ухвалою цього ж суду від 06 листопада 2017 року призначено до судового розгляду.

На виконання підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та інших законодавчих актів» 24 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких мотивів.

Суди встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 направили на адресу головного редактора газети «33 канал» заяву, зміст якої, на думку позивача, порушує право на повагу його гідності, честі та ділової репутації.

Відповідачі - фізичні особи подали заяву, яка, на думку позивача, містила недостовірну інформацію, на ім'я головного редактора газети «33 канал» ОСОБА_12 . В прохальній частині цієї заяви вказали (дослівно): «Приїдьте до нас, допоможіть. Підтверджуючі матеріали надамо. Ми розуміємо, що в теперішніх умовах зробити те, що ми вимагаємо, Вам надзвичайно важко. Але хто нам допоможе? Як нам жити далі».

Згідно статті 201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

У частині першій статті 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

У разі, якщо особа звертається до засобу масової інформаціїіз зверненням про проведення перевірки певних обставин та в якому міститься та чи інша інформація, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою права, передбаченого Законом України «Про звернення громадян», а не поширення недостовірної інформації.

За схожих обставин, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з рішенням Конституційного Суду від 10 квітня 2003 року звернення до правоохоронного органу про порушення прав особи не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію. Хоча Конституційний Суд дійшов такого висновку у контексті тлумачення положень Цивільного кодексу 1963 року (стаття 7), який втратив чинність до того, як відбулися оскаржувані події, заявниця могла обґрунтовано сподіватися, що цей висновок так само буде застосовний і до «нового» Цивільного кодексу 2003 року. Така правова позиція підтверджується постановою Пленуму Верховного Суду від 27 лютого 2009 року (SIRYK v. UKRAINE, N 6428/07, § 37, ЄСПЛ, від 31 березня 2011 року).

Оскільки звернення відповідачами - фізичними особами до засобу масової інформаціїіз зверненням свідчить про реалізацію особою права, передбаченого Законом України «Про звернення громадян», та не є поширенням недостовірної інформації, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення позову до фізичних осіб.

Отже, рішення апеляційного суду в частині вирішення вимог до відповідачів - фізичних осіб є законним і обґрунтованим.

Однак, скасувавши рішення суду першої інстанції в частині окремих позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Реґіна ЛТД», апеляційний суд вийшов за межі апеляційного розгляду, встановлені частиною першою статті 303 ЦПК України 2004 року (чинної на час розгляду справи апеляційним судом), згідно з якою під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, оскільки ТОВ «Реґіна ЛТД» не оскаржувала це рішення в апеляційному порядку, а в апеляційній скарзі ОСОБА_2 хоч і сформульована вимога про скасування рішення суду першої інстанції в повному обсязі, але в ній відсутні доводи щодо незаконності цього рішення в частині вирішення вимоги до юридичної особи.

Крім того, ОСОБА_2 не є представником цієї юридичної особи, тому, виходячи із принципу диспозитивності, закріпленому в статті 11 ЦПК України 2004 року, він не вправі оскаржувати рішення суду, ухвалені стосовно іншого учасника справи - ТОВ «Реґіна ЛТД».

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Оскільки рішення апеляційного суду щодо скасування рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Реґіна ЛТД» ухвалене з порушенням норм процесуального права, воно в цій частині підлягає скасуванню відповідно до пункту 4 частини першої статті 409, статті 413 ЦПК України із залишенням в силі в цій частині рішення суду першої інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного суду належить залишити без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 410 ЦПК України).

Керуючись статтями 400, 409, 410, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 21 червня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реґіна ЛТД» про захист честі, гідності та ділової репутації скасувати.

Залишити в силі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реґіна ЛТД» про визнання недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , поширену на інтернет-сайті газети «33 канал» за 10 квітня 2016 рок в матеріалі під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3», та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Реґіна ЛТД» не пізніше одного місяця від дня набрання рішенням у цій справі законної сили на Інтернет - сайті газети «33 канал» помістити спростування у запропонованому позивачем варіанті.

В іншій частині рішення апеляційного суду Вінницької області від 21 червня 2017 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук