КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого Сліпченка О.І., Сержанюка А.С., Сушко Л.П.

за участю секретаря: Ярмак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 як законного представника малолітнього ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 як законного представника малолітнього ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Інноваційно-промисловий банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест кредит Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна інноваційна група», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевельов Ярослав Дмитрович про визнання договору іпотеки квартири припиненим.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась з вищевказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 16 серпня 2007 року між ОСОБА_3 та філією «КД ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 110 000,00 дол. США строком до 16 серпня 2010 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань 16 серпня 2007 року між ОСОБА_3 та «КД ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» було укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_3 передав в іпотеку квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Всупереч умовам договору ОСОБА_3 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого банк звернувся з позовом, проте під час розгляду справи ОСОБА_3 помер. Після смерті позичальника спадкоємцем всього майна, в тому числі прав та обов`язків став його син - ОСОБА_2

27 червня 2012 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва позовні вимоги ПАТ «Інпромбанк» задоволено та стягнуто на користь ПАТ «Інпромбанк» з ОСОБА_2 законним представником якого є ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 130 626, 10 дол. США, та звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів вищевказаної квартири

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2012 року рішення суду першої інстанції змінено та в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи те, що ПАТ «Інпромбанк» з 03 березня 2012 року перебуває в стані припинення та розпочато процедуру ліквідації банку, а також смерть іпотекодавця, невиконання судового рішення, позивач просив визнати договір іпотеки припиненим.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 04 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що спадкоємець померлого ОСОБА_2 згоди на забезпечення виконання кредитного договору не давав, а тому вважає, що іпотека є припиненою.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Міжнародна інноваційна група» вказує, що перехід кредитних зобов`язань та іпотеки разом із успадкованим майном до позивача підтверджено рішенням суду.

Зауважує, що до ТОВ «Міжнародна інноваційна група» перейшли права вимоги до іпотекодавця, що забезпечує належне виконання кредитного договору, крім того припинення існування філії «КД ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» жодним чином не впливає на існування договірних відносин, а тому підстав для припинення іпотеки не вбачає.

В судове засідання представник позивача - адвокат Баховський М.М. та представник ТОВ «Міжнародна інноваційна група» - адвокат Гонда О.Ю. підтримали свої позиції. Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів

3) показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає в повній мірі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що що рішення суду не виконане, позивач набував статус іпотекодавця, а також всіх його прав та несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Місцевим судом встановлено, що 27 червня 2012 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва позовні вимоги ПАТ «Інпромбанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 , законним представником якого є ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 130 626,10 дол. США, та звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів щодо двокімнатної квартири АДРЕСА_2 (а.с.9-12), яке 21 листопада 2012 року рішенням Апеляційного суду м. Києва, змінено та в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки (а.с. 13-15).

Згідно витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців ПАТ «Інпромбанк» з 03.03.2012 перебуває в стані припинення (а.с. 16-24).

11 червня 2015 між ПАТ «Інпромбанк» та ТОВ «Інвест Кредит Капітал» укладено договір №44-Л про передавання в управління непроданих активів, відповідно до умов якого ТОВ «Інвест Кредит Капітал» набуло право вимоги за іпотечним договором, що забезпечує належне виконання кредитного договору (а.с. 66-79).

01 вересня 2017 року між ТОВ «Інвест Кредит Капітал» та ТОВ «Міжнародна інноваційна група» укладено договір про відступлення права вимоги №03/16-1, відповідно до якого ТОВ «Міжнародна інноваційна група» набуло право грошової вимоги за кредитним та іпотечним договорами (а.с. 116-119).

Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки, іпотекодавець на умовах передбачених договором передає в іпотеку двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (а.с.137).

Відповідно до п. 2.7 договору, у разі порушення основного зобов`язання, забезпеченого іпотекою, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.137).

Відповідно до п. 4.1.2 договору, дія договору припиняється у разі набуття іпотекодержателем на підставах, передбачених чинним законодавством, договором права власності на предмет іпотеки (а.с.139).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1219 ЦК України передбачено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави припинення іпотеки. Зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Також ст. 17 Закону України «Про іпотеку» не містить такої підстави для припинення іпотеки, як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом ч.1 ст. 1282 ЦК України та ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку»у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця. Відтак, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника - іпотекодавця не припиняється.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються ст.ст. 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, ст. 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою.

Такі висновки застосування норм матеріального права викладено в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15, з яким погодилась Велика Палата Верховного Суду (постанова від 17 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, оскільки у зв`язку зі смертю іпотекодавця, зобов`язання за договором іпотеки включаються до складу спадщини, строк пред`явлення кредитором вимог до спадкоємця, а також порядок задоволення цих вимог регламентується ст.ст.1281 і 1282 ЦК України.

За вказаних обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність визначених ст.17 Закону України «Про іпотеку» підстав для припинення іпотеки.

Доводи позивача, щодо ліквідації філії «Київська дирекція ВАТ «Інпробанк», як підстави для задоволення вимог колегія суддів відхиляє, оскільки зазначене жодним чином не впливає на існування договірних відносин, крім того права вимоги за спірним договором перейшли до ТОВ «Міжнародна інноваційна група».

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку.

Апеляційна скарга переповнена оцінкою доказів апелянтом, при цьому не вказується, які з доказів неправомірно були судом першої інстанції не прийняті, чи досліджувались із порушенням установленого законом порядку.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 як законного представника малолітнього ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: