н/п 2-з/953/190/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" вересня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Лях М.Ю., при секретарі Хомінської Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні Київського районного суду міста Харкова, заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільним сумісним майном подружжя та поділ спільного майна подружжя, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогою встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнати об`єктом права спільної власності рухоме та нерухоме майно.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.09.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільним сумісним майном подружжя та поділ спільного майна подружжя, призначено підготовче засідання у справі на 01.10.2019 року о 12.00 год.
В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що наразі існує реальна загроза вибуття із власності відповідача спірного майна на користь третіх осіб до вирішення цієї справи, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду та просить вжити заходів забезпечення позову з метою забезпечення можливості реального виконання судового рішення та уникнення труднощів у виконанні судового рішення. Відзначає, що позовні вимоги позивача стосуються поділу спільного майна чоловіка та жінки, що проживали майже 20 років разом однією сім`єю без створення шлюбу, а подана позовна заява, як зазначає позивач, є фактично позовом із захисту права власності та метою позивача є повернення квартири у свою власність, а, отже, у разі відчуження спірного майна відповідачем або уповноваженими ним особами, вказане унеможливить або істотно ускладнить виконання ухваленого на користь позивача рішення суду по справі, створить для останнього необхідність звертатися до суду із новими позовами тощо, що, окрім іншого, порушить права добросовісних набувачів такої квартири, створить для них таку ж необхідність звертатися із позовами до відповідача про відповідне відшкодування. У зв`язку із цим існує необхідність на час розгляду справи у збереженні реєстрації спірного майна за відповідачем у справі.
Суд, перевіривши доводи, викладені в заяві про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши додані документи, приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 з огляду на наступне.
За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Згідно ч. ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.
Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.
Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.
Виходячи з положень ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при йому спір не вирішується по суті.
Вирішуючи питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів сторонніх осіб. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, підтвердження актуальними відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими документам на транспортні засоби.
Разом з тим, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову в іншій частині, оскільки вказані заходи не можуть вважатися необхідними, доцільними та співмірними з огляду на фактичні обставини справи та предмет заявлених позовних вимог, зокрема, перешкоджати господарський діяльності товариства і не порушувати інтереси інших осіб, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову в іншій частині за необґрунтованістю, недоведеністю та невмотивованістю.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.149-154, 260, 353 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_4 ОСОБА_5 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільним сумісним майном подружжя та поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя -