Р І Ш Е Н Н Я№ 127/8837/19

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Суслова М.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 , її представника - адвоката Сковоронського І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов"язання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов"язання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2019 р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі. (а.с. 78)

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що 07.02.2014 р. між сторонами було укладено попередній договір щодо укладення в майбутньому договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,2352 га, кадастровий номер :01:001:0415, що знаходиться на території Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області. В рахунок попередньої оплати за договором купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 199400,00 грн. ОСОБА_2 зобов`язання за договором не виконала, незаконно заволоділа грішми ОСОБА_1 в розмірі 199400,00 грн. Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2016 р., який набрав законної сили 28.01.2019 р., ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України, призначено їй покарання у виді 5 років позбавлення волі, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 199400,00 грн, у відшкодування моральної шкоди - 5000,00 грн. Відповідач ОСОБА_2 до теперішнього часу грошове зобов`язання перед ОСОБА_1 не виконала, гроші в розмірі 199400,00 грн не повернула. Просить стягнути з ОСОБА_2 104884,40 грн за період з 27.03.2016 р. по 26.03.2019 р., з яких 86938,40 грн - інфляційні, 17946,00 грн - 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України. (а.с. 2-6, 50)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Сковоронський І.В. позов підтримали за викладених в позовній заяві та в заяві про збільшення позовних вимог обставин, просять його задоволити. Додатково суду пояснили. що вирок суду в частині відшкодування шкоди майже виконано в примусовому порядку, залишок боргу становить 6302,50 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, утримується в ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№1)", належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. (а.с. 75) Ухвалу суду про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками отримала 17.05.2019 р. (а.с. 45)

З`ясувавши думку позивача та її представника, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України.

Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 07.02.2014 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено попередній договір щодо укладення в майбутньому договору купівлі-продажу земельної ділянки, вартістю 290400,00 грн, площею 0,2352 га, кадастровий номер :01:001:0415, що знаходиться на території Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Сторони домовились, що основний договір має бути укладений до 01.10.2014 р. (п. 2 договору). Згідно п. 3 договору сплата 290400,00 грн буде проводитись наступним чином: при нотаріальному посвідченні цього попереднього договору - 162400,00 грн, решта 128000,00 грн - при нотаріальному посвідченні основного договору. ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 162400,00 грн до підписання договору (п. 6 договору). Попередній договір посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком В.Б., зареєстровано в реєстрі №738. (а.с. 10)

В рахунок оплати по договору купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 37000,00 грн, що підтверджується копією розписки від 08.05.2014 р. (а.с. 11)

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2016 р. (справа №127/11849/15-к) ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України, призначено їй покарання у виді 5 років позбавлення волі, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 199400,00 грн, у відшкодування моральної шкоди - 5000,00 грн. Вироком суду від 11.07.2016 р. встановлено, що ОСОБА_2 шляхом обману заволоділа грошовими коштами ОСОБА_1 в розмірі 199400,00 грн. (а.с. 12-18, 19-25, 76-77)

З відповіді Центрального відділу держаної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області №81964/15.26-25/22 від 23.08.2019 р. вбачається, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №58568235 з примусового виконання виконавчого листа №127/11849/15-к, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 26.02.2019 р., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів. Станом на 16.08.2019 р. ОСОБА_1 перераховано кошти в розмірі 198097,50 грн (платіжне доручення №6878 від 17.05.2019 р.), залишок боргу становить 6302,50 грн. (а.с. 80)

Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв"язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 509 ч. 2 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. У цій статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 р. у справі №758/1303/15-ц).

Відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2016 р. у справі №127/11849/15-к.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 порушила грошове зобов`язання з відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 199400,00 грн, станом на 26.03.2019 р. грошові кошти не повернула, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних і трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

На а.с. 81 - розрахунок інфляційних за період з 27.03.2016 по 26.03.2019 р. в розмірі 82978,90 грн та 3 % річних за період з 27.03.2016 по 26.03.2019 р. в розмірі 17930,00 грн.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до грошових зобов`язань, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому права позивача підлягають захисту, потрібно стягнути з відповідача на користь позивача 82978,90 грн - інфляційних, 17930,00 грн - 3% річних, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 1009,09 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 509, 524, 526, 527, 530, 533-535, 625 ЦК України,

ст.ст. 13, 77-79, 89, 141, 263-265, 268, гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 82978 (вісімдесят дві тисячі дев"ятсот сімдесят вісім) грн 90 к. інфляційних, 17930,00 (сімнадцять тисяч дев"ятсот тридцять) грн - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов"язання, 1009,09 грн судового збору.

В решті позову відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Повне рішення виготовлено 11.09.2019 р.

Суддя О.О.Венгрин