Справа № 333/2694/19
Провадження № 2/333/1612/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Михайлової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Уляницької Д.О.,

в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

15.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер вітчим позивача ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_4 В жовтні 2018 року позивач звернувся до шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері. Постановою державного нотаріуса від 28.03.2019 року №639/02-31 йому було відмовлено в цьому, з тих підстав, що відсутні документи, які підтверджують родинні відносини між позивачем та померлими. Спадкоємцями після ОСОБА_4 є позивач та його брат ОСОБА_2 Батьками позивача є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_6 одружилися ІНФОРМАЦІЯ_3 . Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_7 . Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвали шлюб 10.09.1992 року. Прізвище після розлучення мати залишила - ОСОБА_7 . Але після розірвання шлюби вони продовжили проживати разом, однією сім`єю та вести спільне господарство. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та позивач були зареєстровані в кв . АДРЕСА_2 . В подальшому вони втрьох приватизували цю квартиру та 27.01.2004 року продали її. В той же день, 27.01.2004 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та позивач купили, в рівних частках, квартиру АДРЕСА_3 . ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишилися проживати в цієї квартирі однією сім`єю, були в ній зареєстровані та продовжили вести спільне господарство. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були зареєстровані, проживали в кв. АДРЕСА_3 та вели спільне господарство з 06.03.2004 року до дня смерті ОСОБА_3 01.11.2010 року. ОСОБА_4 була зареєстрована та постійно проживала в кв. АДРЕСА_3 з 06.03.2004 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 проживав за цією адресою з 06.03.2004 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та вів з ОСОБА_4 спільне господарство. Після смерті ОСОБА_3 мати позивача прийняла спадщину фактом постійного проживання разом однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак не оформила правовстановлюючих документів. Коли ОСОБА_3 помер, мати позивача та їх родина поховали його. У ОСОБА_3 батьків та своїх дітей не має. Таким чином, ОСОБА_4 є спадкоємцем четвертої черги після померлого ОСОБА_3 , оскільки проживала разом з ним однією сім`єю до часу відкриття спадщини більше п`яти років. Спадщину після ОСОБА_3 вона прийняла відповідно до закону, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_4 та прийняв спадщину подавши заяву нотаріусу в строк до шести місяців від часу відкриття спадщини. ОСОБА_3 не є родичем позивача офіційно, але його спадкоємцем є мати позивача і спадщина їй належить з часу відкриття. Проте, мати не оформила у встановленому порядку свідоцтво про право на спадщину. Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишилася спадщина по 1/3 частини в кв . АДРЕСА_3 за кожним з них. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд встановити факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю до часу відкриття спадщини більше п`яти років та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_3 .

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2019 року вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2019 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті .

Позивач у судове засідання не з`явився, але через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, але через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає у повному обсязі та проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер вітчим позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 04.11.2010 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 27.06.2018 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 28.03.2019 року №639/02-31 позивачу було відмовлено у задоволенні заяви про прийняття спадщини після померлої матері з тих підстав, що відсутні документи, які підтверджують родинні відносини між мною та померлими.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 14.04.1967 року Орджонікідзевським р/б РАГС, позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_6 . Його батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 06.12.1985 року Ленінським відділом РАГС, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 одружилися ІНФОРМАЦІЯ_3 . Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_7 .

Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 22.11.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвали шлюб 10.09.1992 року. Прізвище після розлучення мати залишила - ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та позивач були зареєстровані в кв. АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою № 1695 від 27.11.2003 року, виданою ЖЕД № 48.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та позивач приватизували вищевказану квартиру та 27.01.2004 року продали її, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Сердюк В.О.

27.01.2004 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та позивач купили, в рівних частках, квартиру АДРЕСА_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Петрушенко Т.І.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишилися проживати в цій квартирі однією сім`єю, були в ній зареєстровані та продовжили вести спільне господарство.

Згідно із довідкою № 242 від 16.11.2010 року ЖБК № 11 заводу Радіоприлад ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були зареєстровані, проживали в кв. АДРЕСА_3 та вели спільне господарство з 06.03.2004 року до дня смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно із довідкою ОСББ «Радіоприлад» № 24 від 06.05.2019 року ОСОБА_4 була зареєстрована та постійно проживала в кв. АДРЕСА_3 з 06.03.2004 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 проживав за цією адресою з 06.03.2004 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та вів з ОСОБА_4 спільне господарство.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 мати позивача прийняла спадщину фактом постійного проживання разом однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак не оформила правовстановлюючих документів.

Вищевказані обставини підтверджується фотознімками, які маються в матеріалах справи, на яких зображені разом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в різний час.

Це також підтверджується тим, що після розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжили проживати в однієї квартирі, яку в подальшому приватизували, продали, купили нову квартиру і продовжили разом жити в ній.

Коли ОСОБА_3 помер, мати позивача та їх родина поховали його, що підтверджується свідоцтвом про поховання СКП «Запорізька ритуальна служба» №72493.

Таким чином, ОСОБА_4 є спадкоємцем четвертої черги після померлого ОСОБА_3 , оскільки проживала разом з ним однією сім`єю до часу відкриття спадщини більше п`яти років. Спадщину після ОСОБА_3 вона прийняла відповідно до закону, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позивач є спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_4 та прийняв спадщину подавши заяву нотаріусу в строк до шести місяців від часу відкриття спадщини.

ОСОБА_3 не є родичем позивача, але йото спадкоємцем є мати позивача і спадщина їй належить з часу відкриття. Проте, мати позивача не оформила у встановленому порядку свідоцтво про право на спадщину.

Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишилася спадщина по 1/3 частини в кв. АДРЕСА_3 за кожним з них.

Таким чином, позивачем документально підтверджено суду факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю до часу відкриття спадщини більше п`яти років.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, суд вправі задовольнити заяви про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо продовжує юридичні наслідки.

Приймаючи до уваги те, що встановлення факту проживання однією сім`єю має для позивача юридичне значення, наявність доказів на підтвердження факту проживання однією сім`єю, суд вважає, що вимога позивача щодо встановлення факту проживання однією сім`єю підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі прав та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до сі. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.3,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належи ть спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного орган місцевого самоврядування заяв про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється сірок у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_4 є спадкоємцем четвертої черги після померлого ОСОБА_3 , оскільки проживала разом з ним однією сім`єю до часу відкриття спадщини більше п`яти років. Спадщину після ОСОБА_3 вона прийняла відповідно до закону, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У п. 3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як зазначено у інформаційному листі ВССУ №24-753/0/4-1 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на вищевказане нерухоме майно, однак, з незалежних від нього причин він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на вищевказані об`єкти спадкового майна, у зв`язку із чим був вимушений звернутися за захистом прав та інтересів до суду.

З огляду на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач доводиться спадкоємцем майна померлої за законом першої черги, оскільки позивач за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, судом вбачаються усі законні підстави згідно з нормами діючого законодавства, за яких позивач має право на спадкове майно, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 259,263,264,265,268,315,354,355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1265, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю до часу відкриття спадщини більше п`яти років.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06.09.2019 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В. Михайлова