Провадження № 2/344/553/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення 6 160,00 грн. заборгованості та пені у зв"язку з несплатою аліментів, стягнення 7 000,00 грн. додаткових витрат на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення 6 160,00 грн. заборгованості та пені у зв"язку з несплатою аліментів, стягнення 7 000,00 грн. додаткових витрат на утримання дітей, мотивуючи тим, що в період з 28.08.2003 року по 06.03.2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 06.03.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 11.04.2014 року присуджено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Згідно вимог Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відмотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв"язку з чим просила збільшити розмір аліментів присуджених рішенням суду від 11.04.2014 року та стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей щомісячно по 2 885,50 грн. від дня пред»явлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Крім того, в останнє відповідач сплачував аліменти 04.04.2017 року за березень 2017 року у зв"язку з чим станом на 09.08.2017 року заборгованість становить 4 000,00 грн., а розмір пені - 2 160,00 грн. Уже три роки поспіль діти влітку відвідують табір спеціальної фізичної підготовки з бойового мистецтва таеквондо ІТF разом із СК "Кобра". Вартість перебування у таборі з 09 по 19.07.2017 року становила 7 000,00 грн., про що відповідачу відомо. У зв"язку з чим позивачка просила стягнути з відповідача на її користь половину вартості перебування дітей у таборі, в розмірі 7 000,00 грн., з розрахунку по 3 500,00 грн. за одну дититу*2 (двоє дітей). А тому, просила змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі по 2 885,50 грн. щомісяця з дня пред»явлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття; стягнути 6 160,00 грн. пені та заборгованості по аліментах; 7 000,00 грн. додаткових витрат на утримання дітей.

29.11.2017 року відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, відповідно до якого просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки, свої зобов"язавння по сплаті аліментів на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 він виконував та виконує по даний час належним чином. Однак, позивачка зазначає про наявність заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 4 000,00 грн. у зв"язку з чим нарахувала 2 160,00 грн. пені. Однак, згідно відповіді Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 20.11.2017 року №02-19/23719, станом на 20.11.2017 року заборгованості у відповідача немає. Щодо визначеного позивачкою розміру аліментів, то вважає його завищеним, оскільки, на його утриманні також перебувають малолітні ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 та син дружини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_11, яким він опцікується, так як він є дитиною-інвалідом. Таким чином на утриманні відповідача перебуває п"ятеро дітей, якими він належним чином опікується, старається надавати свою підтримку, в тому числі і матеріальну. Відповідач не відмовляється від плати аліментів, в розмірі визначеному рішенням суду від 11.04.2014 року. На підставі наведеного просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі (а.с.27-30).

04.04.2018 року позивачка подала до суду уточнення позовних вимог, відповідно до якого просила змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 11.04.2014 року, визначивши їх в розмірі 1/3 частини усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 08.07.2017 року і до досягнення ними повноліття; стягнути заборгованість по аліментах за лютий та березень 2018 року в розмірі по 500 грн. на кожну дитину; 2 470,00 грн. пені по заборгованості за несплату аліментів за період з квітня 2017 року по березень 2018 року; 7 000,00 грн. додаткових витрат на утримання дітей (а.с.58-60).

24.05.2018 року позивачка повторно подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просила змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 11.04.2014 року, визначивши їх в розмірі по 1 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття; стягнути 5 390,00 грн. пені за прострочення сплати аліментів; 20 000,00 грн. додаткових витрат на утримання дітей (а.с.69-73).

07.06.2018 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі (а.с.85-89).

07.11.2018 року та 27.11.2018 року позивачка подала до суду письмові пояснення щодо позовних вимог (а.с.100-102, 128-130).

Позивачка в судове засідання не з'явилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої не заперечила щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей в розмірі по 1 100,00 грн. щомісячно з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття, решту позовних вимог підтримала та просила їх задоволити в повному обсязі, Розгляд справи просили проводити без її участі (а.с.156).

Відповідач в судове засідання не з'явився, представник відповідача подав до суду заяву, відповідно до якої не заперечив щодо збільшення розміру аліментів на утримання дітей до 1 100,00 грн. щомісячно на кожну дитину. В задоволенні решти позовних вимог просив відмовити у зв"язку з їх безпідставністю. Розгляд справи просив проводити без його участі та за відсутності відповідача (а.с. 157).

Дослідивши письмові матеріали, встановивши таким чином фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребовуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до копій свідоцтв про народження Серія НОМЕР_3, Серія НОМЕР_4 виданих відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції ІНФОРМАЦІЯ_11 та 12.01.2010 року відповідно, у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилися ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3, 4).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 06.03.2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який зареєстрований 28.08.2003 року Відділом РАЦСу Івано-Франківського міського управління юстиції, Івано-Франківської області, актовий запис №1271 від 28.08.2003 року - розірвано. Неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, після розірвання шлюбу залишено проживати з матір"ю (а.с.2).

Як вбачається із копії виконавчого листа виданого Івано-Франківським міським судом 23.04.2012 року по справі №0907/4134/2012 року, провадження №2/0907/4311/2012 року, рішенням Івано-Франківського міського суду від 02.04.2012 року присуджено стягувати з ОСОБА_2 аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердому грошовому розмірі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 06.03.2012 року (а.с.5).

Рішеням Івано-Франківського міського суду від 11.04.2014 року присуджено стягувати з ОСОБА_2 аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів в новому розмірі розпочато з дня набрання рішенням суду законної сили. Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 700 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.(а.с. 36, 37).

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення..

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вирішуючи питання визначення суми аліментів суд враховує положення ст. ст. 182, 184 СК України, а саме, що відповідач є працездатним, на його утриманні, окрім спільних з позивачкою дітей, перебувають також ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.33, 34).

Щодо посилання відповідача на те, що на його утриманні також перебуває і син його теперішньої дружини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_11, який є дитиною-інвалідом, итосуд його до уваги не приймає, оскільки, відповідачем не надано суду доказів про усиновлення ним малолітнього ОСОБА_9, а отже, вказана дитина перебуває на утриманні свого батька.

Крім цього, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття несуть обоє батьків, а тому суд вважає, що стягнення із ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1 100,00 гривень щомісячно на кожну дитину є достатнім для забезпечення належних умов для їх фізичного, духовного та культурного розвитку.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Тому стягнення аліментів в зміненому розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі вищенаведеного, позовна вимога про збільшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягає до задоволення.

Що стосується позовної вимоги про стягнення 5 390,00 грн. пені за прострочення сплати аліментів, то суд виходить з наступного.

З матеріалів справи, а саме копії листа начальника Івано-Франківского МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Лавринович Р.М. від 20.11.2017 року №02-19/23791 вбачається, що на виконанні Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебуває виконавчий лист №0907/4134/2012 від 23.04.2012 року виданий Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти в твердому грошовому розмірі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно. Станом на 20.11.2017 року за даним виконавчим листом заборгованості не має (а.с.32).

Згідно довідки-розрахунку №11341 від 04.04.2018 року виданої начальником Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Лавринович Р.М. заборгованість ОСОБА_2 по стягненню платежів згідно виконавчого листа №0907/4134/2012 виданого Івано-Франківським міським судом 23.04.2012 року на користь ОСОБА_1 аліментів в твердому грошовому розмірі по 700,00 грн. на кожну дитину щомісячно станом на 01.04.2018 року становить 2 000,00 грн. (а.с.61-63).

З вказаної довідки вбачається, що відповідач не провів оплату аліментів в розмірі 1 000,00 грн. за грудень 2017 року, однак, у січні 2018 року оплатив 2 000,00 грн. Отже, несплаченими залишились аліментні платежі за лютий, березень 2018 року по 1 000,00 грн. щомісячно.

Проте, представником відповідача надано суду розрахунок зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №0907/4134/2012 від 23.04.2012 року виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в твердому грошовому розмірі по 700,00 грн. на кожну дитину щомісячно, з якої вбачається, що станом на 01.11.2018 року заборгованість відсутня (а.с.161).

Статтею 180 СК України встановлений обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

З урахуванням доказів, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені від суми несплачених аліментів в розмірі 5 390,00 грн. слід відмовити в повному обсязі.

Щодо позовної вимоги про стягнення 20 000,00 грн. додаткових витрат на утримання дітей, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Як вбачається із довідки президента федерації Таеквондо (ІТФ) Івано-Франківської області Дмитрув О.К. від 25.11.2017 року, учні ЗОШ №25 ОСОБА_3, 2007 р.н. та ОСОБА_4, 2010 р.н. відвідують заняття з таеквондо у спортивному клубі "Каскад" з грудня 2014 року до цього часу тричі на тиждень. Абонементна плата за обидвох дітей становить 450 грн./місяць (а.с.13).

Відповідно до довідки президента федерації Таеквондо (ІТФ) Івано-Франківської області Дмитрув О.К. від 04.04.2018 року, учні ЗОШ №25 ОСОБА_3, 2007 р.н. та ОСОБА_4, 2010 р.н. відвідують заняття з таеквондо у спортивному клубі "Каскад" з грудня 2014 року до цього часу тричі на тиждень. Абонементна плата за обидвох дітей становить 500 грн./місяць. З 03 по 19 липня 2016 року та з 03 по 13 липня 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відвідували спортивно-оздоровчий табір у Івано-Франківській області. Вартість кожного табору становила по 7 000 (сім тисяч) гривень на одну дитину. Також ці спортсмени регулярно беруть участь у спортивних атестаціях, змаганнях місцевого, обласного рівня та Кубку України. Вартість участі у спортивних змаганнях становить 350 грн. за кожну дитину (а.с.64).

Згідно довідки президента федерації Таеквондо (ІТФ) Івано-Франківської області Дмитрув О.К. від 18.05.2018 року за період з 01.12.2014 року по 01.05.2018 року за заняття з таеквондо у спортивному клубі "Каскад" ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їхньою матір"ю ОСОБА_1 (23.12.1981 р.н.) сплачено: (23 місяці*350,00 грн.)+(17 місяців*450,00 грн.)+(1 місяць*500,00 грн.)=16 200,00 грн. Загалом за відвідування спортивно-оздоровчого табору з таеквондо у Івано-Франківській області за період 2016-2018 роки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, сплачено їхньою матір"ю ОСОБА_1 кошти в розмірі 23 800,00 грн. (а.с. 84).

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, обов"язок щодо утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покладається як на матір так і на батька дітей, однак, позивачкою не надано суду жодних квитанцій, які б підтверджували понесені нею витрати в розмірі 40 000,00 грн.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання дітей слід відмовити в повному обсязі.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 640,00 гривень судового збору.

На підставі наведеного, ст. ст. 180, 181, 182, 184, 185, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 13, 141 Цивільно-процесуального кодексу України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 3, 6, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення 6 160,00 грн. заборгованості та пені у зв"язку з несплатою аліментів, стягнення 7 000,00 грн. додаткових витрат на утримання дітей - задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 11.04.2014 року по справі №344/3323/14-ц, провадження №2/344/2355/14 та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 аліменти в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно в розмірі по 1 100 (одній тисячі сто) гривень, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили до досягнення ними повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 - на користь держави з зарахуванням на рахунок 6001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106 - 640 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 29.01.2019 року.

Суддя Пастернак І.А.