Справа № 646/6085/18
№ провадження 2/646/524/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.09.19 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді: Шелест І.М.,
за участю секретаря судового засідання Ушакової Г.В.,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила: визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 704,80 грн.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на нерухоме майно від 20.10.2011, виданого виконавчим комітетом Харківської міської ради - є власником квартири АДРЕСА_1. Право власності позивача також підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 135474821 від 24.08.2018. у вказаній квартирі на постійній основі зареєстровані 4 особи: позивач ОСОБА_1 (власник квартири), ОСОБА_4 (донька позивача), ОСОБА_2 (син позивача) та ОСОБА_3 (донька відповідача ОСОБА_2 ). Відповідач ОСОБА_2 , який є сином позивачки, був зареєстрований у вказаній квартирі у 2012 році, проте фактично з моменту реєстрації у вказаній квартирі не проживав. Перешкод у користуванні квартирою ніхто йому не чинив. Договори щодо умов користування приміщенням з ОСОБА_2 не укладалися. Після народження доньки відповідача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_2 самостійно зареєстрував свою доньку у квартирі позивачки без її згоди. Позивачка неодноразово зверталася до сина з проханням добровільно знятися з реєстрації з належної їй квартири, але відповідач постійно відмовляє їй у вказаному проханні, наполягаючи на грошовій компенсації. Оскільки за вищевказаною адресою ОСОБА_2 не проживає з моменту реєстрації, тобто з 06.12.2012, його донька ОСОБА_3 також не проживає в належній позивачу квартирі з 17.05.2017. відповідач ОСОБА_2 та його донька ОСОБА_3 не проживають понад один рік у вищевказаній квартирі. У позивача в зв*язку з реєстрацією відповідачів виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за відповідачем, чим об*єктивно порушуються права позивача, який також не може належно оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, що ставить позивача в скрутне матеріальне становище.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.09.2018 позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху.
У зв*язку з усуненням недоліків, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.10.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач у судове засідання не з*явилась, надала до суду заяву розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. Також відповідачем не був наданий відзив на позовну заяву у встановлені строки, як це передбачено ст. 178 ЦПК України.
Представник третьої особи у судове засідання не з*явився, надав до суду заяву про розгляд справи без представника служби у справах дітей.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.10.2011, однокімнатна квартира в житловому будинку літ. А-16 за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 52,7 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м., належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .
Згідно з довідкою від 23.08.2018 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .
Відповідно до акту, складеного 23.08.2018, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , проте фактично за вказаною адресою не проживають.
Крім того, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України і отримує пенсію за віком у розмірі 1872,30 грн щомісячно.
Також, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що позивачку знає близько 5 років, є її сусідкою. Вона мешкає разом з дочкою ОСОБА_4 . Більше ніхто з ними не проживає. Відповідач ОСОБА_2 з позивачем не мешкає. Бачила його тільки один раз.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що знає позивачку як сусідку по ліснічній клітині. Вона проживає з донькою ОСОБА_4 на 9 поверсі. Сина ОСОБА_2 вона ніколи не бачила, тільки знала, що в неї є син, з її слів. Онуку теж ніколи не бачила.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч. 1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
З ч. 2 ст.405 ЦК України вбачається, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
На підставі наданих доказів, суд вважає доведеним, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування жилою площею за адресою реєстрації, тому що добровільно її залишив, не проживає в квартирі понад 1 рік без поважних причин.
При цьому, частиною 4 статі 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Оскільки місцем проживання дитини, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків, а даним судовим рішенням батька малолітньої дитини визнано таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , то і малолітня дитина ОСОБА_3 втратили право на користування даним приміщенням.
Даних, що позивач порушив права відповідачів на проживання, суду не надано, у зв*язку з чим суд задовольняє позов в повному обсязі.
Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Керуючись ст.ст.4,12,13,81,82,141,229,258,259,263-265,268,280-282 ЦПК України, ст.ст.317,319,391,405 ЦК України,ст.7ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей по Основ*янському району м. Харкова про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_7 ) судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 03.09.2019.

Суддя І.М. Шелест