28 січня 2019 року Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючої судді - Панас О.В.
при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 вересня 1995 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, про що складено актовий запис № 1155.
За час перебування в шлюбі, в них народилися спільні діти: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час вже повнолітній та дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
В даний час вони не проживають разом більше одного року, спільного господарства не ведуть.
Кожний із них має різні погляди на сімейне життя, а нещодавно їй стало відомо, що її чоловік фактично має іншу сімю. У звязку з цим, продовження шлюбних стосунків на її тверде переконання неможливе. Прийшла до висновку, що розлучення - це єдиний вихід для них побудувати подальше життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю їхніх спільних дітей, тим більше, що відповідач не проявляє сильного бажання спілкуватись з дітьми, матеріально не забезпечує та не приймає участі у їх вихованні.
За наведених обставин, шлюб з відповідачем носить лише формальний характер, примирення з відповідачем та збереження сімї є неможливим. Майнових спорів між ними на даний час немає. Неповнолітня дочка ОСОБА_5 проживає та буде проживати з нею.
З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріально практично не допомагає, участі у вихованні дітей не приймає, внаслідок чого через невисоку заробітну плату не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дочку.
Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є обов'язком батьків, зокрема ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч зазначеній вимозі, відповідач ухиляється від свого обовязку щодо утримання дитини.
Між ними на момент предявлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. В звязку з тим, що відповідач з нею практично не підтримує жодних відносин, вона не має достовірних відомостей про те, де саме працює її чоловік, і чи він працює офіційно. Відповідач працездатний, тому встановлення розміру аліментів 1/4 частини від його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття не буде порушувати його прав.
Просила шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 01.09.1995 року відділом ДРАГС м.Рівне, актовий запис № 1155, розірвати, неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити проживати з нею. Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву у якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, та просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився повторно. Про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. З заявою про розгляд справи у його відсутність не звертався, причину неявки суду не повідомив. Письмового відзиву на позов не подав. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280- 282 ЦПК України, протии чого не заперечила позивачка. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, актовий запис № 1155. Від шлюбу мають дітей: повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає з матір"ю. З оглянутого судом свідоцтва про народження вбачається, що батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6, актовий запис № 1866, зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції є ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені , сторони проживають окремо понад 1 рік, подружнє життя не відновлювали. Сторони втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння. Примирення не можливе оскільки взаємної волі сторін на спільне проживання немає. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, та неповнолітньої дитини , а тому шлюб слід розірвати, дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 залишити проживати з матір"ю ОСОБА_1. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 191 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини стягуються від дня предявлення позову.
Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Судом не встановлено, а стороною позивача не надано суду достовірних доказів щодо щомісячного доходу відповідача . Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від сплати аліментів оскільки добровільно аліменти на утримання дитини на надає, відтак вони підлягають до стягнення за рішенням суду щомісячно.
Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази та обставини відповідно до ст.182 СК України, суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини за рішенням суду у частці, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.07.2018 р. до повноліття дитини . Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць з 18.07.2018 р. по 18.08.2018 р. - допустити до негайного виконання.
Судові витрати - судовий збір підлягає до стягнення з відповідача за вимогу про стягнення аліментів в прибуток державного бюджету України в сумі 704,80 грн. та на користь позивачки в сумі 704,80 грн. за вимогу про розірвання шлюбу . На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115 СК України, керуючись ст.ст. 12,81,141, 264-268, 273, 280-284,354,355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
в и р і ш и в:
Позовну заяву ОСОБА_1, задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрованому 01.09.1995 року відділом РАГС м.Рівне, актовий запис № 1155, розірвати.
Неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, залишити проживати з матір"ю ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, 21.08.2004р.н. у розмірі 1/4 частки всіх видіх заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно, починаючи з 18.07. 2018 р. до повноліття дитини.
Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину межах суми платежу за один місяць з 18.07.2018р. по 18.08.2018р. - допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. в прибуток державного бюджету України.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1, проживає: 33000 АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2, проживає: 33000 АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Повний текст рішення виготовлено 29.01.2019 року.

Суддя: О.В.Панас