Ухвала

30 січня 2019 року

м. Київ

справа № 203/7598/14-ц

провадження № 61-2167ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 січня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 лютого

2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ? товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», про поділ майна подружжя, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку встановленого статтею 390 ЦПК України.

Згідно з частинами першою-другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувана заявником постанова прийнята апеляційним судом Дніпропетровської області 06 лютого 2018 року.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина третя статті 124 ЦПК України).

Таким чином, останнім днем оскарження є 09 березня 2018 року.

Касаційну скаргу подано до Верховного Суду ОСОБА_2 через засоби поштового зв'язку 04 січня 2019 року та заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_2 та його представник не брали участь у провадженні суду апеляційної інстанції, не отримували через засоби поштового зв'язку копії постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року. Датою отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду є 18 квітня 2018 року, що підтверджується розпискою представника ОСОБА_2 на заяві про видачу оскаржуваних судових рішень у суді першої інстанції (додано копію заяви). В матеріалах справи відсутні докази поштового відправлення чи отримання заявником копії оскаржуваної постанови апеляційного суду до

18 квітня 2018 року.

В подальшому ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 січня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року. Ухвалою Верховного Суду від 29 жовтня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 повернуто заявнику, з підстав, передбачених частиною третьою статті 185, частиною другою статті 393 ЦПК України. Копію ухвали Верховного Суду отримано заявником 22 листопада 2018 року. На підтвердження вказаного заявником надано копію супровідного листа разом з копією ухвали, направлених заявнику Верховним Судом, та відповідь Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» від 27 грудня 2018 року № 39-К-02-41788/3331.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Із матеріалів касаційного провадження вбачається, що ОСОБА_2 вперше звернувся до Верховного Суду через засоби поштового зв'язку

18 травня 2018 року із касаційною скаргою на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 січня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року, тобто з пропущенням строку на касаційне оскарження, встановленого

статтею 390 ЦПК України.

Аналіз причин, вказаних в клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження свідчить, що вони не можуть бути визнані поважними, оскільки ОСОБА_2 не надано належних доказів на підтвердження факту невиконання судом положень статтей 272, 386 ЦПК України щодо ненаправлення сторонам у справі копій судових рішень та того, що ОСОБА_2 не отримував копії оскаржуваних судових рішень поштовим відправленням. Крім того, додана заявником копія заяви про видачу судового рішення не є належним доказом, оскільки текст даної заяви є нечитабельним, що унеможливлює встановити особу та дату отримання копій судових рішень.

Таким чином, заявнику слід надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, навести інші поважні причини пропуску цього строку та надати відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку до 18 травня 2018 року (дати первісного звернення ОСОБА_2 до Верховного Суду із касаційною скаргою).

У підтвердження наведених обставин пропуску строку заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв'язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповноважними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, касаційна скарга не оплачена судовим збором.

Надана заявником квитанція від 15 березня 2018 року № 0.0.987302764.1 про сплату судового збору у розмірі 11 450,00 грн судом касаційної інстанції до уваги не приймається, оскільки ця квитанція не підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги до Верховного Суду на належний рахунок державного бюджету.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що у грудні

2014 року ОСОБА_3 звернулася з позовними вимогами, які було уточнено 12 квітня 2016 року, про стягнення з ОСОБА_2 частини витрат, понесених нею при оплаті за спірний автомобіль, у розмірі

711 010,81 грн.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції із уточненими позовними вимогами) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з

01 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі

1 378,00 грн.

Враховуючи викладене, судовий збір до суду першої інстанції становить

6 890,00 грн (711 010,81 грн х 1 % = 7 110,10 грн, але не менше 551,20 грн

(1 378,00 грн х 0,4) та не більше 6 890,00 грн (1 378,00 х 5)). Таким чином, заявнику за подання касаційної скарги слід сплатити 13 790,00 грн

(6 890,00 грн х 200 %) судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у

Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 24 січня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило