Справа № 464/8510/15-ц
пр.№ 2/464/13/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2019 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Чорна С.З.

при секретарі судових засідань Бусько Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

за участю:

представника позивача ОСОБА_4 ,

представника відповідачів ОСОБА_5.

в с т а н о в и в :

позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням поданих уточнень, просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 602/25-022 від 30.01.2008р. в сумі 45036,69 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 29.09.2015р. еквівалентно 972267,80 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 602/25-022 від 30.01.2008р. в сумі 45036,69 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 29.09.2015р. еквівалентно 972267,80 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 14584,02 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно кредитного договору № 602/25-022 від 30.01.2008р. відповідачу ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 34000,00 доларів США з терміном повернення кредиту до 30.01.2028р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13% річних. Одночасно, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 30.01.2008р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 602/25-024, відповідно до умов якого останній взяв на себе зобов`язання відповідати перед банком за виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплата відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків та витрат, пов`язаних з пред`явленням вимог за основним зобов`язанням). Аналогічний договір поруки за № 602/25-025 від 30.01.2008р., з тих же підстав та на тих же умовах був укладений між банком та відповідачем ОСОБА_3 Однак, відповідачі взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та договорами поруки не виконали, належним чином не повертали отримані кошти та не сплачували нараховані відсотки, на попередження не реагують. В зв`язку із зазначеним просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в судовому порядку.

Представник позивача подав до суду заяву в якій позов з поданими до нього уточненнями підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

08.12.2015 р. судом було прийнято заочне рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» було задоволено повністю.

Відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення, в якій покликається на те, що рішення було прийняте у відсутності відповідача, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості подати суду докази в заперечення позову, які мають істотне значення для правильного вирішення вказаної справи. Додатково вказала, що її неявка зумовлена неналежним повідомленням про час та місце розгляду справи, будь-яких викликів з приводу отримання рекомендованих повідомлень з поштового відділення не надходило. Крім того, стверджує, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20 лютого 2013 р. було стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 602/25-022 від 30.01.2008р. в розмірі - 323 027,27 грн. (в тому числі: - заборгованість за кредитом у сумі 29 606,67 дол. США, що згідно з курсом НБУ станом на 14.01.2013 р. становить 236 646,11 грн.; заборгованість за відсотками у сумі 9 079,23 дол. США, що згідно з курсом НБУ станом на 14.01.2013 р. становить 72 570,28 грн. та пеню в розмірі 13 810,93 грн.).

Ухвалою суду від 29.12.2015 р. заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення було задоволено - заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 08 грудня 2015 року, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «УкрсоцБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, а справу призначено до судового розгляду.

18 січня 2016 року позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою останній просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрсоцБанк» 924 066,99 грн. (заборгованість за кредитом та заборгованість за відсотками) та з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрсоцБанк» 924 066,99 грн. (заборгованість за кредитом та заборгованість за відсотками).

Ухвалою суду від 17 серпня 2017 року провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 464/5134/17 за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання поруки припиненою.

Ухвалою суду від 27 лютого 2019 року провадження у даній справі поновлено, а справу призначено до судового розгляду.

11 червня 2019 року позивачем було повідомлено суд про зміну найменування ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Укрсоцбанк» та подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрсоцБанк» 7 534,08 дол. США. (три проценти річних) та з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрсоцБанк» 7 534,08 дол. США. (три проценти річних).

В задоволенні даної заяви судом було відмовлено у зв`язку із наступним.

У заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач просить стягнути солідарно з відповідачів 3 % річних нарахованих на заборгованість по тілу кредиту (основному боргу) в розмірі 153 348,24 грн. та 3 % річних нарахованих на відсотки за користування кредитом в розмірі 47 025,02 грн.

Нормативною підставою для згаданих вимог є ч. 2 ст. 625 ЦК України згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак, ні в позовній заяві, ні в заяві про уточнення позовних вимог позивач не просив стягнути з відповідачів 3 % річних від простроченої суми, та не покликався як на підставу позовних вимог на ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згадана вимога не була предметом судового розгляду.

Правова природа 3 % річних від простроченої суми є іншою від правової природи відсотків за користування кредитом. Право на нарахування 3 % річних виникає у випадку прострочення виконання грошового зобов`язання, в той час коли відсотки за користування кредитом нараховуються за сам факт користування кредитом та не залежно від порушення грошового зобов`язання.

З наведеного вбачається, що вимога про стягнення 3 % річних від простроченої суми є самостійною вимогою, а заява про зменшення розміру позовних вимог по своїй суті є заявою про зміну предмету позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Отже, чинне законодавство дозволяє змінювати предмет позову лише до початку розгляду справи по суті, а станом на момент звернення з даною заяву, розгляд справи вже почався.

29 серпня 2019 р. позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Подав клопотання про призначення підготовчого засідання, заяву про зміну підстав позову та заяву про зменшення розміру позовних вимог.

В задоволенні клопотання про призначення підготовчого засідання судом було відмовлено у зв`язку із наступним.

Відповідно до п. 9 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Крім того, відповідно до ч. 3 чт. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи те, що до набрання чинності нової редакції ЦПК України справа перебувала на стадії судового розгляду (аналог розгляду справи по суті), після набрання чинності такої редакції, провадження по даній справі було продовжено з цієї ж стадії - розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1, 3 ЦПК України у призначений для розгляду справи час головуючий відкриває судове засідання та оголошує, яка справа розглядатиметься. З оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Після набрання чинності ЦПК України в новій редакції (15.12.2017 р.) таке засідання відбулось 11.06.2019 р., під час якого представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Враховуючи те, що справа перебуває на стадії розгляду по суті, а чинна редакції ЦПК України не передбачає можливості повернення до підготовчого провадження, клопотання відповідача є безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

Щодо заяви про зміну підстав позову та заяви про зменшення розміру позовних вимог, то в задоволенні таких заяв судом також було відмовлено у зв`язку із тим, що чинне законодавство дозволяє змінювати предмет позову та зменшувати розмір позовних вимог лише до початку розгляду справи по суті.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, надав пояснення аналогічні відзиву на позовну заяву. Просить в задоволені позову відмовити.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 січня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та позичальником ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 602/25-022, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 34000,00 дол. США строком до 30.01.2028р. та відповідно зобов`язалась сплачувати за користування кредитом проценти у розмірі 13% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку. У зв`язку із підвищенням облікової ставки НБУ, зростання вартості грошових ресурсів на міжбанківському кредитному ринку України позичальнику з 17.11.2008р. піднято відсоткову ставку до 14% річних. Починаючи з 02.12.2008р. позичальником сплачується відсоткова ставка за кредитом у підвищеному розмірі.

Водночас, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, позивачем було укладено договір поруки № 602/25-024 від 30.01.2008 року з відповідачем ОСОБА_2 , який в свою чергу взяв на себе зобов`язання відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору та нести солідарну відповідальність у випадку його невиконання чи неналежного виконання позичальником.

Крім того, 30.01.2008р. було укладено договір поруки № 602/25-025 між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_3 , за умовами якого останній також зобов`язався відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору та нести солідарну з ним відповідальність у випадку невиконання чи неналежного виконання такого.

У відповідності до вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про третейські суду» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

У п. 6.2. кредитного договору сторони погодили, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони керуються ст. 5 Закону України «Про третейські суду», домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15.

Враховуючи, досягнуті домовленості щодо вирішення спорів, ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з позовом про стягнення заборгованості в Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20 лютого 2013 р. згаданий позов було задоволив в повному обсязі - стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 323 027,27 грн. (в тому числі: - заборгованість за кредитом у сумі 29 606,67 дол. США, що згідно з курсом НБУ станом на 14.01.2013 р. становить 236 646,11 грн.; заборгованість за відсотками у сумі 9 079,23 дол. США, що згідно з курсом НБУ станом на 14.01.2013 р. становить 72 570,28 грн. та пеню в розмірі 13 810,93 грн.)

Таким чином, в матеріалах справи наявні докази того, що даний спір вже було вирішено третейським судом. З метою примусового виконання рішення третейського суду 08 липня 2013 р. Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист, який було пред`явлено до примусового виконання у Сихівський відділ ДВС ЛМУЮ.

З наведеного вбачається, що звернувшись з даними позовом, позивач має на меті стягнення заборгованості за кредитним договором № 602/25-022 від 30.01.2008 р. в подвійному розмірі, а тому заборгованість за кредитним договором не підлягає до задоволення.

Крім того, у п. 4.4. Кредитного договору передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов`язків визначених пунктами 3.3.2.-3.3.6., 3.3.11.-3.3.13. та 3.3.16 цього Договору, порушення Позичальником умов договорів визначених п. 1.3. цього Договору, протягом більше ніж 30 днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, Позичальник зобов`язується протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Відповідно до п. 3.3.6. Позичальник взяв на себе зобов`язання суворо дотримуватись положень цього Договору, а також договорів визначених п .1.3.

Враховуючи те, що Позичальник не суворо дотримувався положень Кредитного договору (в частині погашення заборгованості по кредиту), та те, що Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків свої рішення від 20 лютого 2013 р. стягнув заборгованість за кредитом в повному розмірі (29 606,67 дол. США) - визначений Кредитним договором строк кредитування сплив.

У ч. 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

До аналогічно висновку дійшов Верховний Суду в постанові 15 серпня 2018 року по справі № 761/13715/13-ц.

Крім того, 14 лютого 2018 року Верховним Судом було прийнято постанову по справі № 564/2199/15-ц (провадження № 61 - 2404 св 18) у якій було зроблено висновок, згідно з яким кредитний договір припиняє свою дію після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками та підвищеними відсотками не підлягають задоволенню.

В матеріалах справи наявні докази того, що відповідні письмові повідомлення з вимогами про дострокове погашення всієї заборгованості позивач надсилав відповідачам ще до подання позову в Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків, та 05 жовтня 2014 р.

Таким чином, з моменту направлення згаданих вимог, кредитний договір припинив свою дію, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по відсотках за користуванням кредитом є такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст. 526-530, 533, 543, 546,553, 554, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України та керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 141, 258-259, 263, 430 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволені позову Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», , місце знаходження: м.Київ, вул.Ковпака,29.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 03.09.2019.

Суддя Чорна С.З.