Справа № 682/706/19
Провадження № 2/682/466/2019
РІШЕННЯ
29 липня 2019 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Маршал І.М.,
секретаря Мелашенко О.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позову вказував, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок за АДРЕСА_1 , в якому значиться зареєстрованою відповідачка, яка з грудня 2016 року, тобто більш, як понад рік в спірному житлі не проживає, не має в ньому своїх речей. Відповідачка участі в утриманні спірного житла та оплаті комунальних послуг не приймає. Позивач самостійно утримує спірне житло та сплачує комунальні послуги. Реєстрація відповідачки в спірному житлі, яка в ньому не проживає більш, як понад рік є перешкодою позивачу в реалізації ним своїх прав власника житла. Вирішити з відповідачкою питання про її добровільне зняття з реєстрації в спірному житлі неможливо, тому позивач просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування спірним житлом.
В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задоволити.
Відповідачка, яка належним чином була повідомлена про дату й час судового розгляду до суду не з`явилася та не повідомила суд про причини своєї неявки.
У відповідності до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку за АДРЕСА_1 , що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок та договором купівлі-продажу житлового будинку від 05.05.2004 року. В спірному будинку значиться зареєстрованою відповідачка по справі ОСОБА_2 , яка з грудня 2016 року і по даний час, тобто більш, як понад рік в спірному житлі не проживає, що підтверджується актом № 7 квартального комітету виконавчого комітету Славутської міської ради від 13.02.2019 року. Відповідачка не приймає участі в утриманні житла та оплаті комунальних послуг, в будинку відсутні будь-які належні їй речі. Позивач самостійно утримує спірне житло та сплачує комунальні послуги, однак, відповідачка по даний час залишається зареєстрованою у цьому житлі не зважаючи на те, що тривалий час в ньому не проживає, що як наслідок є перешкодою позивачу у реалізації ним своїх прав власника житла.
Частиною 1 ст. 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З врахуванням наведеного, здійснивши системний аналіз правових норм, заслухавши доводи позивача, оцінивши наявні докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з підстав того, що відповідач по справі за відсутності поважних причин не проживає у спірному житлі протягом більшого часу ніж це передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 379, 391, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, суд,-
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим будинком за АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Маршал І. М.