КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 року місто Київ

справа № 361/879/13-ц

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Борисової О.В.,

суддів Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2019 року про визнання неподаною та повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, постановлену під головуванням судді Дутчак І.М., у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Броварської районної державної адміністрації, Броварського управління Державної казначейської служби України Київської області, третя особа: державний реєстратор відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та легалізації реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області Нечипорук Григорій Євгенович про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2013 року позивач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Броварської районної державної адміністрації, Броварського управління Державної казначейської служби України Київської області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

стягнути з Броварської районної державної адміністраціїна свою користь 200757160 грн. майнової шкоди та 10000000 грн. моральної шкоди;

зобов`язати Броварськеуправління Державної казначейської служби України Київської області перерахувати з бюджетних рахунків Броварської районної державної адміністрації кошти на його користь на відшкодування завданої шкоди у загальному розмірі 210757160 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2013 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28 січня 2014 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

У березні 2019 року заявник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з заявою про перегляд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2013 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання заявником ухвали.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2019 року ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами визнано неподаною та повернуто заявнику у зв`язку із неусуненням недоліків.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційні скарги, які за своїм змістом є ідентичними, в яких посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, просив ухвалу скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 18 квітня 2019 року на виконання вимог ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2019 року супровідним листом від представника заявника до суду було надано пояснення, з приводу того, що вирішення спору в даній справі грунтувалось на рішенні суду, винесеному в іншій справі, а скасування такого рішення є нововиявленою обставиною, відповідно до п.3 ч.2 ст.423 ЦПК України, оскільки суд обґрунтовував дане судове рішення цим актом та виходив з вказаного акта, не посилаючись прямо на нього, і саме скасування акта означає протилежне вирішення питання.

Вказував, що суд не взяв до уваги, що подана заява за формою та змістом повністю відповідає вимогам ст.426 ЦПК України, оскільки містить нововиявлені обставини, якими обгрунтовується вимога заявника про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення.

Зазначав, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що у поясненні від 18 квітня 2019 року була чітко зазначена підстава звільнення від сплати судового збору за подачу заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме: п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» зі змінами і яка була наведена у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2019 року заявник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2013 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання заявником ухвали.

Залишаючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без руху, суддя виходив з того, що заяване відповідає вимогам ст.426 ЦПК України, а саме: заявником у заяві не зазначено докази існування саме нововиявлених, а не нових обставин, якими має обґрунтовуватись його заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та не сплачено судовий збір за подачу заяви у визначеному законом розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, представник заявника ОСОБА_1 05 квітня 2019 року отримав копію ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2019 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали суду від 18 березня 2019року представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 направив по пошті 12 квітня 2019 року до Броварського міськрайонного суду Київської області пояснення, в яких зазначав, що вирішення спору в даній справі грунтувалось на рішенні суду, винесеному в іншій справі. Скасування такого рішення є нововиявленою обставиною, оскільки суд обґрунтовував дане судове рішення цим актом та виходив з вказаного акта, не посилаючись прямо на нього і саме скасування акта означає протилежне вирішення питання.

Також у поясненні представник заявника вказував на те, що із врахуванням змісту позовних вимог та суб`єктного складу відповідачів, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами була зазначена підстава звільнення від сплати судового збору відповідно до положень п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» зі змінами.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2019 року ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами визнано неподаною та повернуто заявнику у зв`язку із неусуненням недоліків.

Повертаючи заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами заявнику, суд виходив з того, що заявник недоліків заяви не усунув, оскільки до пояснень, наданих представником заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не долучено заяви, складеної із дотриманням вимог ст.426 ЦПК України, у якій повинні бути виправлені недоліки згідно із ухвалою суду від 18 березня 2019 року та не долучено квитанції про сплату судового збору.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.426 ЦПК України заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції.

У заяві зазначаються: найменування суду, якому адресується заява; ім'я (найменування) особи, яка подає заяву, місце її проживання чи місцезнаходження; інші учасники справи; дата ухвалення і зміст судового рішення, про перегляд якого подано заяву; нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

До заяви додаються: копії заяви відповідно до кількості учасників справи; документ про сплату судового збору; докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин; документ, що підтверджує повноваження представника особи, яка подає заяву, - якщо заява підписана таким представником; клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подала заяву, - у разі подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу; у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення.

Згідно з ч.3 ст.427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2013 року за нововиявленими обставинами, зазначав про те, що підставою для його перегляду є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи, а саме:

постанова Північного апеляційного господарського суду від 21 лютого 2019 року у справі №278/20-06, якою скасовано рішення Господарського суду Київської області від 09 серпня 2006 року про визнання права власності ЗАТ «Інкон» на втрачене позивачем майно;

додаткове рішення Апеляційного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року у цивільній справі №2-др/780/45/17;

включення 21 грудня 2017 року ТОВ «Фермой-КІ» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, з часткою позивача у товаристві 100%;

рішення від 12 жовтня 2017 року Європейського суду з прав людинищодо порушення параграфу 1 ст.ст.6, 13 Конвенції та ст.1 Протоколу №1 до неї.

Документи, на які заявник посилається як на підставу для перегляду судового рішення були долучені до заяви про перегляд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2013 року за нововиявленими обставинами.

Тобто заявник вважав, що відповідно до п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України вказані обставини є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що заявник у своїй заяві зазначив обставини, які вважає нововиявленими та послався на докази, які підтверджують їх наявність, що відповідає вимогам п.п.5, 6 ч.2 ст.426 ЦПК України.

Посилання суду першої інстанції в ухвалі від 18 березня 2019 року на те, що обставини, на які у заяві посилається представник заявника, не можуть вважатися нововиявленими, а лише встановлені у зазначених судових рішеннях та є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги колегія суддів вважає передчасним, оскільки суд фактично зробив відповідні висновки по суті поданої заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами із порушенням порядку розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, визначеного ст.ст.427, 429 ЦПК України, при цьому залишивши її без руху.

Крім того, з матеріалів заяви про перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами вбачається, що в ній представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказував на те, що судовий збір не сплачується на підставі п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» зі змінами.

Відповідно до п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Вказану правову підставу звільнення від сплати судового збору заявник зазначав в заяві, на що суд першої інстанції уваги не звернув та жодного мотиву щодо неможливості застосування положень п.13 ч. 2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» до правовідносин сторін не навів.

Таким чином, суд першої інстанції передчасно визнав заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами неподаною та повернув її заявнику, оскільки вона відповідала вимогам статті 426 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: