Дата документу 29.01.2019 Справа № 2-7982/10
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 2-7982/10 Головуючий у 1 інстанції Міщенко Т.М.
Провадження №22ц/807/457/19 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Кухаря С.В.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 грудня 2017 року у справі за заявами ОСОБА_3 від 19 квітня та від 21 квітня 2017 року про перегляд рішення суду від 14 лютого 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_4 до Мелітопольської міської ради, треті особи Мелітопольська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2010 року ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Мелітопольської міської ради Запорізької області, треті особи: Мелітопольська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2013 року позов задоволено.

19 та 21 квітня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про перегляд рішення суду у зв'язку з ново виявленими обставинами по цивільній справі № 2-7982/10.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 грудня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою судді, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання 06.12.2018 року ,про що свідчить її особистий підпис в рекомендованому повідомленні, перед судовим засіданням апеляційного суду надіслала заяву про перенесення слухання справи у зв"язку з неможливістю присутності в судовому засіданні,так як вона буде знаходитися за межами Запорізької області . Будь - яких доказів неможливості бути присутньою в судовому засіданні до заяви не надано, апеляційне провадження по справі відкрито за скаргою ОСОБА_3 07.11.2018 року і судова колегія ,з урахуванням приписів ч.1,п.10 ч.2 ст.2 ЦПК України щодо обов"язку суду та учасників процесу керуватися завданням цивільного судочинства, до складу якого входить своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, вважає зазначені причини неявки до суду неповажними і розглядає справу за відсутності особи яка подала апеляційну скаргу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що трирічний строк звернення особи з заявою про перегляд рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2013 року сплив, тому у відкритті провадження за заявою ОСОБА_3 слід відмовити.

Колегії погоджується з таким висновком.

В обгрунтування заяви, як на підставу для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинам, посилалась на наявність істотних для справи обставин, що не були і не могли бути їй відомі на час розгляду справи, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, а саме отримання відповіді з державної нотаріальної контори м. Мелітополя про те, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій ОСОБА_4 не видавалась. Вказана обставина їй стала відома 31 січня 2017 року

Відповідно до ст. 423 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необгрунтованого рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно ч. 1 ст. 424 ЦПК України, заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду. При цьому заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 423 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до суду після закінчення цього строку, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру («Пономарьов проти України», № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Встановлено, що рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2013 року, яке заявник просить переглянути у зв'язку із нововиявленими обставинами, набрало законної сили 06 листопада 2013 року.

Вбачається, що із заявою про перегляд судового рішення на підставі пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України позивач звернулася лише у 2017 році, тобто після сплину трирічного строку.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

Враховуючи норми матеріального та процесуального права, практику Європейського суду з прав людини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2013 року з огляду на те, що з моменту ухвалення судових рішень у справі та до моменту звернення ОСОБА_3 до суду з цими заявами пройшло більше трьох років, що порушує принцип правової визначеності.

З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки вони є помилковими, безпідставними, спростовуються вимогами чинного законодавства, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відкриття провадження по даній справі відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню, оскільки постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 грудня 2017 року у цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 30 січня 2019 року.

Головуючий:

Судді:

.