Ухвала

23 січня 2019 року

м. Київ

справа № 309/4458/13-ц

провадження № 61-23598св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: СтупакО. В. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув заяву СтупакОльги Вячеславівни про самовідвід у справі за касаційною скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2016 року у складі судді Волощук О. Я. та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 12 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Джуги С. Д., Куштана Б. П., Кожух О. А.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні будинком.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідачі зводять дах свого будинку таким чином, що нахил покрівлі направлений у бік її будинку та знаходиться на відстані 20-30 см. Із цього приводу вона у грудні 2012 року зверталася до Хустської міської ради та з отриманої відповіді від 14 грудня 2012 року дізналася, що відповідачами здійснюється будівництво з відхиленням від будівельного паспорта № 201/91, розробленого на підставі рішення Виконавчого комітету Хустської міської ради від 27 грудня 1991 року № 405, згідно з яким нахил покрівлі на житловому будинку відповідачів запроектований у сторону вул. Кирила і Мефодія та на територію власного подвір'я. Комісія Хустської міської ради рекомендувала ОСОБА_5, ОСОБА_6 негайно припинити будівельні роботи, однак вони цього не зробили. Таке будівництво з відхиленням від проекту створює незручності у належному утриманні її житлового будинку, створює небезпеку пошкодження певних конструкцій будинку (фронтону, стін) внаслідок сходження атмосферних опадів із покрівлі відповідачів та відповідно до статті 376 ЦК України є самочинним будівництвом.

Посилаючись на викладене, позивач просила зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні належним їй на праві власності будинком по вул. Кирила і Мефодія, 44 у м. Хуст Закарпатської області, а саме: здійснити перебудову покрівлі житлового будинку по вул. Шутка, 5 у м. Хуст Закарпатської області відповідно до проектної документації будівельного паспорта від 27 грудня 1991 року № 405, влаштувавши нахил покрівлі в сторону власного будинку та вул. Кирила і Мефодія.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 24 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 02 березня 2015 року, позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснити перебудову покрівлі житлового будинку по вул. Шутка, 5 у м. Хуст Закарпатської області відповідно до проектної документації будівельного паспорта від 27 грудня 1991 року № 405, влаштувавши нахил покрівлі в бік власного будинку та вул. Кирила і Мефодія.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково. Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 24 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 02 березня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановляючи ухвалу, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ виходив із того, що порушуючи вимоги частини четвертої статті 10, статей 57, 59 ЦПК України 2004 року суд не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: не роз'яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, не попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і не сприяв здійсненню їхніх прав, зокрема, що стосується необхідності призначення у справі відповідної судової експертизи для з'ясування питання про точне місце розташування житлових будинків сторін та їх відстаней щодо один одного, а також щодо можливості створення незручностей позивачу у влаштуванні відповідачами даху свого будинку. Суд конкретно не встановив, чи призвело влаштування відповідачами зазначеним вище способом покрівлі свого будинку, хоча і з відхиленням від проектної документації, до порушення прав позивача та яких саме, на підставі чого можна було б стверджувати про створення позивачу перешкод у користування своїм майном. За наявних у справі доказів передчасним є висновок судів про створення відповідачами позивачу перешкод у користуванні своїм нерухомим майном, а в силу вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України 2004 року доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснити перебудову покрівлі житлового будинку № 5 по вул. Шутка у м. Хуст Закарпатської області відповідно до проектної документації будівельного паспорта від 27 грудня 1991 року № 405, влаштувавши ухил покрівлі в сторону власного домоволодіння та вул. Кирила і Мефодія. Вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що згідно з висновком судово-будівельної технічної експертизи № 258 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при будівництві житлового будинку та виконанні будівельних робіт з перебудови житлового будинку № 5 по вул. Шутка у м. Хуст не дотрималися та порушили державні будівельні норми із відхиленнями від проектної документації, що створило незручності у належному утриманні житлового будинку та небезпеку пошкодження певних конструктивів будинку позивача, розташованого за адресою вул. Кирила і Мефодія, 44 у м. Хуст Закарпатської області.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 12 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання судових витрат змінено, стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 3 364,70 грн судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про те, що влаштування відповідачами покрівлі свого будинку з відхиленням від проектної документації призвело до порушення прав позивача щодо користування, володіння, розпоряджання своїм нерухомим майном і неможливості за вказаних обставин його збереження від ймовірного руйнування.

У травні 2017 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2016 року та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 12 квітня 2017 року в якій просили скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами першої й апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права. Вказують на те, що висновком судово-будівельної технічної експертизи від 29 червня 2016 року № 258 встановлено та доведено, що будинок АДРЕСА_1 побудований на межі земельних ділянок і таким чином, саме будівництвом будинку № АДРЕСА_1 суттєво порушено державні будівельні норми ДБН 360-92 **, у тому числі пункт 3.25 - відсутнє відступлення від межі сусіднього землекористувача на 1 метр. Жодні права та законні інтереси власника житлового будинку АДРЕСА_1 не порушуються, шкода його майну не спричиняється. Згідно з реєстраційним посвідченням ОСОБА_7 та ОСОБА_4 є співвласниками жилого будинку АДРЕСА_1. Після зміни назви вулиці, змінилася нумерація будинків, а тому за відсутності належності позивачу будинку № 44 по вул. Кирила і Мефодія у м. Хуст, рішення суду не може бути виконаним, оскільки ОСОБА_4 не надала суду доказів, що вона є власником будинку № 44.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 червня 2017 року відкрито провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справзазначену справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду цієї справу визначено суддю-доповідача Ступак О. В. та колегію суддів, до якої входять судді: Погрібний С. О. та Усик Г. І.

Суддею-доповідачем Ступак О. В. у цій справі заявлено самовідвід.

Заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У частині першій статті 39 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Участь судді у перегляді цієї справи в порядку касаційного провадження у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справне свідчать про існування обставин, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об'єктивності судді.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 10 червня 2015 року не висловлював позиції по суті вирішення спору, оскільки підставами направлення справи на новий розгляд було невстановлення судами фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про самовідвід судді Ступак Ольги В'ячеславівни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

В.О. Кузнєцов

С.О. Погрібний