Справа № 185/8403/18
Провадження № 2/185/928/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Волошиної К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

03 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Центральна, буд.43.

Позов обґрунтовано тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира №43, розташована в будинку № 23 по вулиці Центральній у м. Павлограді Дніпропетровської області. Відповідач є донькою позивача, при цьому зареєстрована, але не проживає в зазначеній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, її особистих речей у квартирі немає. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає, у звязку з чим позивач змушена звернутися до суду.

В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, в судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву, за змістом якої згодна на розгляд справи за її відсутності. Також зазначила, що з вересня 2002 року виїхала на постійне місце проживання до республіки Кіпр, та з того часу за місцем реєстрації не проживає.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість вимог позивача, перевіривши належність, допустимість, достовірність, достатність доказів, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. А відповідно до ч. 4 ст. 337 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 02 грудня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 9728 (а.с.7).

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 24.10.2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

На підставі розпорядження міського голови м. Павлограда «Про зміну назв вулиць та провулків міста Павлограда» від 17.02.2016 р., назва вулиці «Карла Маркса» змінено на «Центральна».

Відповідач, яка є донькою позивача, не проживає за своїм зареєстрованим місцем проживання понад один рік, участі в утриманні житла не приймає. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що доводи позивача відповідають дійсним обставинам справи, вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі №43, розташованої в будинку № 23 по вулиці Центральній (ОСОБА_4) у м. Павлограді Дніпропетровської області, підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі №43, розташованої в будинку № 23 по вулиці Центральній (ОСОБА_4) у м. Павлограді Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт К00148028, остання відома адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суддя М. М. Перекопський