Справа № 234/4543/19
Провадження № 2/234/1864/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді - Кравченко О.Ю.

секретар судового засідання Малушка С.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Кірєєва В.В.

справа №234/4543/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15 березня 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, обґрунтовуючи вимоги тим, що 17.03.2015 року її син, ОСОБА_3 , позичив у неї грошові кошти на придбання автомобіля марки NISSAN PRIMERA у розмірі 100 000 грн. Вказані грошові кошти за даною позикою були нею передані 17.03.2015 року у повному обсязі особисто ОСОБА_3 , про що він написав відповідну розписку. 03.04.2015 року ОСОБА_3 , під час шлюбу з ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу був придбаний автомобіль. Посилаючись на те, що отримані кошти були в повному обсязі використані для придбання автомобіля, що належить на праві спільної сумісної власності та використовується подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , то відповідно до вимог чинного законодавства України за зобов`язанням вищезазначеного договору позики від 17.03.2015 року, укладеному ОСОБА_3 в інтересах сім`ї, відповідають солідарно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Позивачка просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму неповернутої позики за договором позики від 17.03.2015 року у розмірі 100 000 грн., суму процентів за час користування позикою на рівні облікової ставки НБУ у період з 18.03.2015 року по 14.03.2019 року включно у розмірі 73 146,57 грн., три проценти річних від простроченої суми неповернутої позики за час прострочення у період з 02.06.2016 року по 14.03.2019 року включно у розмірі 8 350,68 грн., суму інфляції від простроченої суми неповернутої позики за час прострочення у період з 01.09.2016 року по 28.02.2019 року у розмірі 36216,61 грн., а також стягнути у рівних частках з відповідачів судові витрати.

У подальшому позивачка змінила предмет та підставу позову та зменшила позовні вимоги, подавши через представника - адвоката Білоус І.Г. відповідну заяву, в якій просила суд: стягнути з ОСОБА_3 суму неповернутої позики за договором позики від 17.03.2015 року у розмірі 100 000 грн.; ухвалюючи рішення в цій цивільній справі надати розстрочення його виконання рівними частинами по 1 000 грн. щомісячно, починаючи з наступного місяця після набрання даного рішення законної сили, протягом 100 місяців, про що зазначити у рішенні суду, стягнути з ОСОБА_3 документально підтверджені судові витрати (а.с.77-79).

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивачка посилається на те, що 17.03.2015 року її син, ОСОБА_3 позичив у неї грошові кошти на придбання автомобіля марки NISSAN PRIMERA у розмірі 100 000 грн. Вказані грошові кошти вона передала ОСОБА_3 у повному обсязі, про що він написав відповідну розписку. При цьому позичальник ОСОБА_3 зобов`язався повернути їй суму позики в строк до 01.06.2016 року, проте у вказаний строк та по теперішній час суму позики не повернув. Враховуючи, що у вказаний строк сума позики повернута не була, тому з 02.06.2016 року позичальник ОСОБА_3 є боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання. Таким чином, станом на 05.06.2019 року загальна сума заборгованості за договором позики складає 100 000 грн. Оскільки позивачка обізнана про незадовільний майновий стан позичальника ОСОБА_3 у теперішній час, вона вважає розумним та справедливим повернення їй суми боргу за вказаним договором розстрочити частинами у розмірі 1000 грн. щомісячно протягом 100 місяців.

06.06.2019 року представник позивачки, адвокат Білоус І.Г., надав суду заяву позивачки ОСОБА_2 про відмову від позовних вимог до відповідача ОСОБА_4 (а.с.74-75).

Ухвалою Краматорського міського суду від 02.04.2019 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 06.06.2019 року прийнято відмову позивача ОСОБА_2 від позовних вимог до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики. Провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 суми неповернутої позики за договором позики від 17.03.2015 року у розмірі 100 000 грн., процентів за час користування позикою на рівні облікової ставки НБУ у період з 18.03.2015 року по 14.03.2019 року включно у розмірі 73 146,57 грн., трьох процентів річних від простроченої суми неповернутої позики за час прострочення у період з 02.06.2016 року по 14.03.2019 року включно у розмірі 8 350,68 грн., суми інфляції від простроченої суми неповернутої позики за час прострочення у період з 01.09.2016 року по 28.02.2019 року у розмірі 36216,61 грн. - закрито.

Ухвалою суду від 06.06.2019 року було відмовлено у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_3 позову про стягнення заборгованості та залучено ОСОБА_4 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 01.07.2019 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду.

Ухвалою суду від 10.07.2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про затвердження мирової угоди.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Білоус І.Г., підтримав уточнені позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 17.03.2015 року у розмірі 100 000 грн. та надати розстрочення виконання судового рішення рівними частинами по 1 000 грн. щомісячно, починаючи з наступного місяця після набрання даного рішення законної сили, протягом 100 місяців, а також стягнути судові витрати. Також просив суд при ухваленні рішення вирішити питання про повернення позивачці зайво сплаченого судового збору у сумі 1177 грн., оскільки позивачкою були зменшені позовні вимоги.

Представник відповідача - адвокат Кіреєв В.В. у судовому засіданні визнав позовні вимоги про стягнення боргу та не заперечував проти їх задоволення.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки не повідомила.

Також третя особа ОСОБА_4 через канцелярію суду надала письмові пояснення, в яких зазначила, що у березні 2015 року вони дійсно планували придбання автомобіля, але марку та модель автомобіля остаточно не було обрано, а факт того, що ОСОБА_3 має намір звернутися до своєї матері та писав розписку вона не підтверджує, та вважає його надуманим. Наявність договору позики грошей (розписки) було встановлено лише з позову ОСОБА_2 , та на її думку він є видуманим для того, щоб факт позики вплинув на судовий процес поділу спільного сумісного майна між ОСОБА_3 та нею, ОСОБА_4 , щоб не дати можливості справедливого поділу. Договір позики складено з порушенням та йде всупереч з ч.3 ст.65 СК України, згідно якого - для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Цієї згоди вона не надавала, та відповідно у договорі на позику грошей відсутній її підпис, тобто згода одного з подружжя, як це вимагається згідно з ч.3 ст.65 СК України, оскільки зміст договорів стосується великих грошових сум, тобто цінного майна. Вважає, що розписка була написана значно пізніше ніж 17.05.2015 року з метою не дати можливості справедливого поділу спільного сумісного майна, судовий процес якого ще не закінчено.

Вислухав пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши надані сторонами докази, суд , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно до наданого позивачкою оригіналу розписки 17.03.2019 року ОСОБА_3 взяв в борг у ОСОБА_2 грошові кошти в сумі сто тисяч гривень (100 000 грн.), та зобов`язався повернути ОСОБА_2 в термін до 01.06.2016 року (а.с.11).

Факт отримання грошових коштів за розпискою відповідач не заперечує.

Станом на день розгляду справи грошові кошти за розпискою відповідачем позивачу не повернуті.

Згідно із статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність (в оперативне управління) гроші, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Договір позики вважається укладеним у момент передання грошей.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Позивачкою суду наданий оригінал розписки від 17.03.2015 року, яка складена ОСОБА_3 власноручно, містить інформацію щодо предмета доказування, а саме щодо виникнення між сторонами правовідносин за договором позики.

Особи сторін у договорі ідентифіковані зазначенням їхніх прізвищ, імен та по-батькові, дат народження, особа позичальника - додатково ідентифікована вказівкою на номер та серію паспорту.

Таким чином, укладений 17.03.2015 року договір позики підтверджує факт отримання відповідачем від позивачки у борг 100 000 грн., які він зобов`язався повернути до 01.06.2016 року, але зобов`язання не виконав.

Доводи третьої особи ОСОБА_4 щодо невідповідності розписки вимогам ст.65 СК України та її необізнаності про факт укладення договору позики, суд відхиляє, оскільки предметом даного позову є стягнення суми боргу саме з позичальника ОСОБА_3 , вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 , як солідарного боржника, позивачка не заявляє.

Згідно частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною четвертою статті 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Отже, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане виключно в інтересах сім`ї, а зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники, виникає в разі визнання за подружжям права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти та одержане за договором.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки позивач ОСОБА_2 вимог про стягнення боргу за розпискою до ОСОБА_4 не висуває, предметом даного позову є стягнення заборгованості за договором позики саме з позичальника ОСОБА_3 , тому факт укладення договору та використання грошових коштів в інтересах сім`ї підлягає доведенню при розгляді справи про поділ майна подружжя.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню борг за договором позики від 17.03.2015 року у сумі 100 000 грн., тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.7 ст.265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині рішення вказується надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Відповідно доч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Оскільки позивачка просить суд розстрочити виконання судового рішення на строк 100 місяців, що не відповідає вимогам ч.5 ст.435 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у сумі 2177,14 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.1).

Отже, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у сумі 1000 грн.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Представником позивача було подано заяву про повернення надміру сплаченого судового збору, у зв`язку зі зменшенням позивачкою розміру позовних вимог.

Отже, відповідно до ст.7 Закону України «Про судових збір», підлягає поверненню позивачу надміру сплачена сума судового збору у сумі 1177,14 грн. (2177,14 грн. -1000 грн. )

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12-13, 76-79, 81,133,141, 259, 263-268, 435 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 17.03.2015 року у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 1000 (одна тисяча грн.).

Повернути ОСОБА_4 надмірно сплачений судовий збір у сумі 1177,14 грн. (одна тисяча сто сімдесят сім грн. 14 коп.), який був внесений за квитанцією №0.0..1 від 15.03.2019 року через відділення №17 Краматорської філії АТ КБ «ПриватБанк».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Позивач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа - ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складений 06.09.2019 року.

Суддя Краматорського міського суду О. Ю. Кравченко