Справа № 206/5863/18
Провадження № 2-ві/206/2/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2019 Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Маштака К.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька,-
28.01.2019 у провадження судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштака К.С. надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцева О.П., який здійснює розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька № 206/5863/18 (провадження № 2/206/138/19) (далі цивільна справа).
Заява про відвід судді мотивована тим, що заявник не довіряє судді Румянцеву О.П., через те, що у день судового засідання, а саме 13.12.2018 секретарем судового засідання Ажмяковою Т.Г. було складено довідку про неявку учасників процесу у цивільній справі, що не відповідає дійсності, оскільки 13.12.2018 о 09.00 годині він, як відповідач у цивільній справі, знаходився біля кабінету судді Румянцева О.П. При цьому, коли заявник заходив до суду, суддя Румянцев О.П. із сумкою виходив із приміщення суду. Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України заявник просив передати цивільну справу на розгляд іншому судді, а також, в порядку ст. 31 ЦПК України, направити цивільну справу на розгляд в Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська за місцезнаходженням його підприємства.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська 25.01.2019 у складі судді Румянцева О.П. заяву ОСОБА_1 про відвід судді визнано необґрунтованою, зупинено провадження у даній справі та передано її для вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява ОСОБА_1 про відвід судді була розподілена судді Маштаку К.С.
Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Дослідивши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцеву О.П. на предмет відповідності її обставинам, зазначеним у заяві, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.
Так, підставами для відводу судді, зокрема п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК Українипередбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші (не передбачені п. п. 1-4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України) обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.
Вирішуючи по суті заяву про відвід судді, судом встановлено таке.
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа була розподілена судді Румянцеву О.П.
21.11.2018 у цивільній справі було відкрито провадження, підготовче судове засідання призначено на 13.12.2018 о 09.00 годині.
13.12.2018 секретарем судового засідання Ажмяковою Т.Г. було складено довідку про те, що фіксацій технічними засобами судового процесу під час розгляду цивільної справи не відбувалась згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
У матеріалах цивільної справи, також, наявна розписка ОСОБА_1, датована 13.12.2018, про повідомлення останнього, під особистий підпис, про наступну дату судового засідання, яке має відбутись 25.01.2019 о 10.00 годині.
Жодного доказу на підтвердження обставин, викладених у заяві по відвід, ОСОБА_1 суду не надано.
В той же час, наявність розписки ОСОБА_1 від 13.12.2018 про повідомлення про наступну дату судового засіданні не може підтверджувати вчасну явку заявника у приміщення суду для участі у судовому засіданні з розгляду цивільної справи.
Між тим, визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб'єктивного та об'єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб'єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.
Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб'єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб'єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб'єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.
Стосовно об'єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.
Об'єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.
У пунктах 28-32 рішення у справі «Газета «Україна - центр» проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб'єктивного і об'єктивного критеріїв. У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об'єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. Аналогічна позиція висловлена ЄСПЛ й у пункті 66 рішення у справі «Бочан проти України».
Таким чином, і діючий ЦПК України, і позиція Європейського суду з прав людини встановлюють обовязковість доведення необєктивності чи упередженості судді при вирішенні питання про відвід.
Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт особистої зацікавленості судді, упередженості, у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір поки не доведено інше.
Суд звертає увагу, що ст. ст. 76 та 81 ЦПК України передбачено, що сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Отже, при вирішенні даного питання, жодного належного та допустимого доказу упередженості та необєктивності судді під час розгляду цивільної справи не надано.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявність підстав, для відводу судді Румянцева О.П., визначених у п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, у справі не встановлено, а відтак, в задоволенні заяви про відвід судді має бути відмовлено.
Щодо вимоги заявника про направлення цивільної справи на розгляд до іншого суду відповідно до ст. 31 ЦПК України, суд зазначає, що у даному випадку, судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштаку К.С., згідно із ч. 3 ст. 40 ЦПК України, у звязку із визнанням суддею Румянцевим О.М. заявленого йому відводу необґрунтованим, було передано для розгляду заяву про відвід, інші питання, зокрема направлення справи до іншого суду в порядку ст. 31 ЦПК України, має вирішувати суд, визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою, якою було визначено суддю для розгляду конкретної справи.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 260, 353 ЦПК України, -
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцеву О.П., з підстав п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК Українивідмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.С. Маштак