Постанова

Іменем України

29 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 689/561/16-ц

провадження № 61-17870св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах, як правонаступник ОСОБА_2 , та в інтересах ОСОБА_3 ,

відповідачі - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області, у складі судді Мазурчака В. М., від 20 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області, у складі колегії суддів: Янчук Т. О., Грох Л. М., Спірідонової Т. В., від 13 березня 2017 року.

Короткий зміст позовної заяви та її обґрунтування

У березні 2016 року ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в особі опікуна ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх племінник ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилася спадщина

на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , який він отримав у спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_7 , однак за час свого життя правовстановлюючі документи на 1/2 частку житлового будинку він не оформив. Позивачі в передбачений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняттям спадщини після смерті ОСОБА_6 , однак за відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю, нотаріус відмовила їм у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачі просили суд визнати за ними право власності по 1/6 частці за кожною на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті їх племінника, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 20 січня 2017 року до участі по справі після смерті ОСОБА_2 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_2 , залучено її правонаступника ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області

від 20 січня 2017 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що органи нотаріату позбавлені юридичної можливості оформити спадкові права позивачів, оскільки ОСОБА_6 свої речові права на спірний житловий будинок за життя належним чином не оформив. За даних обставин права позивачів підлягають захисту судом, а судове рішення відповідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права власності позивачів.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 13 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши при цьому, що позивачімають право на спадкування

1/6 частини спірного будинку кожна у порядку спадкування за законом, проте позбавлені права оформити належним чином свої речові права у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів спадкодавця на спірне нерухоме майно. ОСОБА_4 , який також є спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 , не позбавлений права у такий же спосіб визнати за собою право на частку спірного будинку у порядку спадкування за законом.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що справа була розглянута неналежним складом суду апеляційної інстанції. Суди не звернули увагу на те, що підписи позивачів у позовній заяві були підроблені

ОСОБА_1 Заявник наголошує на тому, що його сестра за життя змінила номери будинків та прийняла в дар будинок, який належить позивачу. На думку заявника, суди попередніх інстанцій помилково не розглянули його вимоги щодо фіктивності договору дарування від 22 квітня 1975 року.

У прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_4 порушує питання про виклик його у судове засідання для надання пояснень.

Ураховуючи те, що триває стадія попереднього розгляду, під час якої судове засідання не проводиться, повідомлення учасників не передбачено ЦПК України, підстави для задоволення клопотання про розгляд справи за участю ОСОБА_4 відсутні.

Короткий зміст заперечень (відзивів) на касаційну скаргу

У запереченнях (відзивах) на касаційну скаргу ОСОБА_5 та

ОСОБА_1 просять залишити касаційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2017 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»

(далі - ЦПК України), який набрав чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

12 червня 2019 року справу передано судді-доповідачу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

22 квітня 1975 року між ОСОБА_8 та її дочкою ОСОБА_7 був укладений нотаріально посвідчений договір дарування цегляного, критого шифером жилого будинку з належними до нього надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 померла.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її дочка ОСОБА_7 .

Після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняли ОСОБА_5 та її син ОСОБА_6 по 1/2 частині кожен у порядку спадкування за заповітом. ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом

від 24 липня 2012 року на 1/2 частину спадкового майна - житлового будинку з господарськими будівлями по

АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 15 січня 2013 року право власності на 1/2 частину зазначеного будинку зареєстровано за ОСОБА_5

ОСОБА_6 не зареєстрував право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області

від 24 січня 2014 року у справі № 689/2626/13-ц встановлено факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є рідними тітками ОСОБА_6 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 14 травня 2013 року у справі № 686/7078/13-ц встановлено факт, що ОСОБА_4 є рідним братом ОСОБА_7

Спадкоємцями третьої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є його дядько ОСОБА_4 та тітки ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , які прийняли спадщину, подавши відповідні заяви до нотаріальної контори.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області

від 11 квітня 2013 року у справі № 689/275/13-ц ОСОБА_4 визнано недієздатною, встановлено на нею опіку та призначено опікуном ОСОБА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2013 року у справі № 689/1110/13 у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про надання права на спадкування після смерті ОСОБА_6 разом із спадкоємцями третьої черги відмовлено.

Рішенням Ярмолинецького районного суду від 20 січня 2016 року у справі

№ 686/18628/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 05 лютого 2016 року, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 26 травня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання договору дарування від 22 квітня 1975 року недійсним відмовлено.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , єдиним спадкоємцем після її смерті є її донька ОСОБА_1 , яка в порядку, установленому законом, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після її смерті.

20 травня 2014 року державний нотаріус Другої Хмельницької державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_4. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 у зв`язку з відсутністю у спадкоємців необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів щодо належності 1/2 частки будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 спадкодавцю ОСОБА_6

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня

2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

У статті 4 ЦПК України, 2004 року, визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України.

З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з частинами першою, другою статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом частини третьої статті 61 ЦПК України, 2004 року, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Встановивши, що спадкоємцями третьої черги за законом після смерті ОСОБА_7 є його рідні тітки ОСОБА_4 й ОСОБА_2 , а також дядько ОСОБА_4 , які у передбачений законом строк звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а. с. 120-148), проте отримали відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що за життя ОСОБА_6 не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_7 , суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову. Також судами встановлено, що після смерті ОСОБА_2 єдиним спадкоємцем є її дочка ОСОБА_1 , яка у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а. с. 149-156).

Доводи касаційної скарги про те, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_7 увійшов будинок, який має іншу нумерацію та площу, спростовуються судовими рішеннями, які набрали законної сили, у справі

№ 686/18628/14-ц за позовом ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним, якими встановлено, що на час укладення договору дарування

від 22 квітня 1975 року ОСОБА_8 на праві власності належав будинок

АДРЕСА_1 , жилою площею 51,6 кв. м, рішенням виконавчого комітету Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області від 25 лютого 1993 року узаконено прибудову до цього будинку та збільшено житлову площу до 63 кв. м, а загальну площу - до 88,2 кв. м. Судами встановлено, що після смерті ОСОБА_7 спадщину у вигляді житлового будинку А-1, загальною площею 88,2 кв. м, житловою площею 63 кв. м прийняли у рівних частках по 1/2 частині кожен ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Доводи касаційної скарги про розгляд справи судом апеляційної інстанції неповноважним складом суду є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами. Заявник не порушував питання про відвід суддів апеляційного суду під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

З урахуванням вказаного, суди першої та апеляційної інстанцій належним чином дослідили зібрані у справі докази, надали належну оцінку доказам та аргументам учасників справи, а тому доводи касаційної скарги щодо порушення судами норм матеріального права є необґрунтованими і зводяться значною мірою до переоцінки доказів, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України перебуває поза межами повноважень суду касаційної інстанцій.

З урахуванням наведеного, оскаржені судові рішення є такими, що ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують. Підстави для скасування оскаржених судових рішень відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 20 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 13 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович