ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 вересня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/5447/18

Головуючий у першій інстанції - Олійник В. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1080/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

особа, яка подала скаргу: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

оскаржується рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2019 року у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

прізвище судді: Олійник В. П. ; місце ухвалення: м. Ніжин;

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 16.07.2010 року в сумі 15130 грн. 03 коп., яка складається з: 2555 грн. 15 коп. заборгованості за кредитом, 10578 грн. 21 коп. заборгованості за процентами, 800 грн. пені та комісії, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 696 грн. 67 коп. (процентна складова).

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач послався на те, що відповідач відповідно до умов кредитного договору, який складається із «Умов та правил надання банківських послуг», «Тарифів банку», «Правил користування платіжною карткою» отримала 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач послався на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, що призвело до виникнення станом на 30 вересня 2018 року вказаної вище заборгованості.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2019 року у задоволенні позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості задовольнити, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, які призвели до постановлення незаконного рішення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки невірно визначився з початком його перебігу. Вказувало, що строк дії договору було пролонговано, картку було перевипущено та ОСОБА_1 отримала нову картку зі сроком дії до липня 2019 року, відповідно строк позовної давності позивачем не пропущено. Зазначало, що відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначала, що суд першої інстанції ухвалив законне судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права та просила апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2019 року без зміни, посилаючись на те, що останній платіж нею було здійснено 23.12.2014 року, що із врахуванням строків внесення платежів до 25 числа наступного місяця, є підставою для визначення строку саме з 25.01.2015 року, а тому є правильним висновок суду про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, про що було заявлено нею у справі.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції за приписами ч.1 ст.368 ЦПК України за правилами спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши матеріали справи за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з винесенням апеляційним судом постанови про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з пропуску позивачем строку позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, встановивши при цьому, що відповідач припинила оплату чергових платежів з 23.12.2014, тому строк звернення до суду за стягненням заборгованості за кредитним договором закінчився 25.01.2017, натомість позивач звернувся з позовом до суду лише 15.08.2017.

З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, виходячи з такого.

З матеріалів справи встановлено, що 16 липня 2010 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 3000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти.

Укладення договору між сторонами відбулось шляхом подання ОСОБА_1 заяви про приєднання, у тексті якої зазначено, що ОСОБА_1 погодилась із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Зазначено, що вона ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись із їхніми змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.com.ua.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За правилами ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Укладення кредитного договору у письмовій формі передбачено приписами ст. 1055 ЦК України і недодержання вказаної форми є ознакою нікчемності договору.

У анкеті-заяві відповідача від 16 липня 2010 року наявні дані про вид отриманої банківської послуги, розміри бажаного кредитного ліміту. Крім того, відповідачем було особисто підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду», яка міститься у справі на аркуші 13.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 за кредитним договором в цей же день було видано кредитну картку з терміном дії до жовтня 2013 року з номером НОМЕР_1 . В подальшому, в жовтні 2013 року, та 2014 року відповідач отримувала інші кредитні картки, остання кредитна картка за номером НОМЕР_2 з терміном дії до липня 2019 року.

Випискою за рахунком ОСОБА_1 підтверджено, що в період з 01.07.2010 року по 21.02.2019 року включно, картка використовувалась як засіб здійснення платежів та зняття готівки за рахунок коштів позикодавця, а також на часткове погашення кредиту.

Згідно з розрахунком заборгованості, поданим АТ КБ «ПриватБанк», станом на 30.09.2018 року заборгованість за кредитним договором №б/н від 16.07.2010 року становить 15130 грн. 03 коп., яка складається з: 2555 грн. 15 коп. заборгованості за кредитом, 10578 грн. 21 коп. заборгованості за процентами, 800 грн. пені та комісії, 500 грн. (фіксована частина) та 696 грн. 67 коп. (процентна складова) штрафу.

Положеннями ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За таких обставин, позивачем у даній справі подано достатні та належні докази на підтвердження наявності між сторонами договірних правовідносин з надання відповідачеві кредиту на кредитну картку та неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором.

Відповідно до п. 1.1.2.5 Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-2010-256 (далі по тексту - Правила), клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Пунктом 1.1.2.6 Правил передбачено, що у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу Банку позичальник зобов`язаний виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити Винагороду Банку.

Пунктом 1.1.5.1. Правил передбачено, що сторони несуть відповідальність за належне виконання своїх обов`язків згідно законодавства України і умовам публічного договору, Договору.

Карта діє до останнього дня місяця, вказаного на лицьовій стороні карти, включно. По закінченню строку дії відповідна карта подовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), за зверненням клієнта в банк, згідно з діючими тарифами (п. 2.1.1.2.11., 2.1.1.2.12 Правил).

Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5., 2.1.1.7.6. Правил позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених укладеним договором. При порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем було подано заяву про застосування до спірних правовідносин наслідків спливу строків позовної давності (а.с. 61).

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом від 23.01.2018 у справі № 490/4115/14 та від 06.03.2018 у справі № 2120/12694/12, передбачено, що до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

У справі встановлено, що строк дії перевипущеної позивачем кредитної картки № НОМЕР_2 , отриманої ОСОБА_1 , встановлений до липня 2019 року, натомість до суду з позовом АТ КБ «ПриватБанк» звернулось 21 листопада 2018 року, в межах строку позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції помилково задовольнив заяву ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності та відмовив з цих підстав у задоволенні позову банку, доводи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» є в цій частині слушними і такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, апеляційний суд знаходить необґрунтованими вимоги позову про необхідність стягнення на користь позивача одночасно заборгованості за пенею та штрафом (фіксована частина та процентна складова).

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до приписів ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором №б/н від 16.07.2010 року у сумі 13 933 грн. 36 коп., яка складається з: 2555 грн. 15 коп. заборгованості за кредитом, 10578 грн. 21 коп. заборгованості за процентами та 800 грн заборгованості за пенею.

У задоволенні позову в частині вимог про стягнення штрафу необхідно відмовити з вищезазначених підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, на користь АТ КБ «ПриватБанк» з відповідача підлягає стягненню у повернення витрат, понесених на сплату судового збору, 4052 грн 60 коп (за розгляд справи судом першої інстанції в сумі 1621,04 грн та судом апеляційної інстанції - в сумі 2431,56 грн).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 315, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2019 року скасувати.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 16.07.2010 року у сумі 13 933 грн. 36 коп., яка складається з: 2555 грн. 15 коп. заборгованості за кредитом, 10578 грн. 21 коп. заборгованості за процентами та 800 грн заборгованості за пенею.

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу в сумі 1196 грн 67 коп. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати, понесені на сплату судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій в сумі 4052 ( чотири тисячі п`ятдесят дві) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Голова судового засідання: Судді: