№ 637/477/19
№ 2/637/156/19
РІШЕННЯ

Іменем України

29 серпня 2019 року с.м.т. Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

за участю секретаря Бутрик Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу ,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Як підставу зазначено, що 02.06.2016 року ОСОБА_2 позичив у нього 16 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути до 02.07.2016 року, що підтверджується розпискою. Відповідачем було повернуто 7 700,00 доларів США. Несплачена сума боргу за договором позики становить 16 000,00 - 7 700,00 = 8 300,00 доларів США. Станом на момент звернення до суду відповідач не виконав свої зобов`язання в повному обсязі, борг в розмірі 8 300,00 доларів США не повернув, а тому він змушений звернутися до суду. Оскільки борг за розпискою від 02.06.2016 року складає 16 000,00 доларів США, а офіційний курс Національного банку України станом на 11.04.2019 року становив 2676,5228 гривень за 100,00 доларів США (26,765228 гривень за 1 долар США), то гривневий еквівалент 8300,00 доларів США дорівнює 222 151,39 грн.. З метою досудового врегулювання спору він протягом трьох років систематично звертався до відповідача з вимогою повернення грошових коштів, однак відповідач, не відмовляючись повертати борг, грошові кошти так і не повернув. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики від 02.06.2016 року у розмірі 8 300,00 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 11.04.2019 року становить 222 151,39 грн. та судові витрати у розмірі 2 221,51 грн..

У судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наданих доказів, підтримує позовні вимоги та наполягає на задоволенні позову.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності згідно якій позов визнає частково, оскільки днем платежу за договором позики визначено 02.07.2016 року, а курс гривні на сайті Національного банку України до долару США складав 24,8214 грн.. З урахуванням вищезазначеної обставини відповідач просить задовольнити позов частково на суму 203 535,48 грн. заборгованості за договором позики від 02.06.2016 року та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 035,35 грн..

Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, з`ясувавши позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.06.2016 року сторони уклали договір позики, на підставі якого ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 16 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути до 02.07.2016 року, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 02.06.2016 року (а.с.7).

Відповідачем було повернуто позивачу 7 700,00 доларів США.

Несплачена сума боргу за договором позики від 02.06.2016 року становить 16 000,00 - 7 700,00 = 8 300,00 доларів США.

На момент звернення до суду відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики від 02.06.2016 року в повному обсязі, заборгованість складає 8 300,00 доларів США..

Відповідно до положень ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошових коштів.

Статтею 1047 ЦК України визначені вимоги до форми договору позики, а саме, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 13.12.2017 року у справі № 309/3458/14-ц, за своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

02.06.2016 року ОСОБА_2 написана розписка про отримання ним від позикодавця ОСОБА_1 грошових коштів на суму 16 000,00 доларів США, які він зобов`язався повернути до 02.07.2016 року.

Отже, сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договорів щодо їх предмету та строку виконання, а тому дана розписка відповідає вимогам ст. 1046 Цивільного кодексу України.

В установлений строк з моменту отримання коштів відповідач не виконав своїх зобов`язань та ухиляється від повернення заборгованості, тим самим порушує вимоги ст. 1049 Цивільного кодексу України, згідно якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 533 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Положеннями ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

На даний час сума боргу за договором позики становить 8 300,00 доларів США.

Відповідач зобов`язань щодо своєчасного повернення суми позики не виконав до цього часу, в зв`язку з чим заборгованість за договором позики підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача щодо визначення суми, що потребує стягненню у гривні за офіційним курсом НБУ на день платежу, оскільки сума боргу судом підлягає стягненню у доларах США.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 202, 207, 525, 526, 530, 533, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України ,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 02.06.2016 року у розмірі 8 300,00 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 221,51 грн..

Копію рішення направити сторонам.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

Суддя

Н.І.Островська