ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Харків

Справа № 646/2774/18

Провадження № 22-ц/818/645/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1,

Відповідач: Департамент охорони здоров'я Луганської обласної державної адміністрації,

розглянувши в порядку спрощеного провадженнябез повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2018 року, ухваленого суддею Тесліковою І.І.,-

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з Департаменту охорони здоров'я Луганської обласної державної адміністрації на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 10 399 грн 71 коп. за період з липня по вересень 2014 року; індексацію в сумі 9 806 грн 92 коп за період 2014 -2017 рр; середній заробіток за час затримки по день складання позову в сумі 149 752 грн 80 коп.

Позовна заява мотивована тим, що Антрацитівська міська комунальна установа «Стоматологічна поліклініка» перебуває на окупованій території та не сплачує заборгованість, а Департамент Охорони здоров'я Луганської обласної державної адміністрації відповідно до п.5 Положення про департамент охорони здоров'я Луганської обласної державної адміністрації повинен здійснити виплату.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позов пред'влено до неналежного відповідача.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Посилається на обставини, які були викладені в позовній заяві.

Вважає, що Департамент охорони здоров'я Луганської обласної державної адміністрації є належним відповідачем, оскільки позивач перебувала у трудових відносинах з бюджетною установою, заробітну плату отримувала з державного бюджету, який приймався КМУ і розподілявся у вигляді субвенцій для виплати заробітної плати працівникам охорони здоров'я. Крім того, основними завданнями Департаменту охорони здоров'я Луганської обласної державної адміністрації є реалізація державної політики у галузі охорони здоров'я в межах області, забезпечення виконання актів законодавства на території області, а у 2017 році уряд визнав досягнення конкретних цілей для реалізації засад внутрішньої політики.

Звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні зазначено, що відповідно до судового наказу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 березня 2015 року з АМКУ «Стоматологічна поліклініка» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 10 39, 71 грн, проте суду першої інстанції були надані документи, які свідчать про неможливість виконання судового наказу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 березня 2015 року у зв'язку з тим, що АМКУ «Стоматологічна поліклініка» знаходиться на території, на якій органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Стверджує, що суд першої інстанції взяв до уваги лише пояснення відповідача, не з'ясувавши об'єктивних обставин, пов'язаних з окупацією частини території України.

Департаментом охорони здоров'я Луганської обласної державної адміністрації до апеляційного суду надано відзив, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивований тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не спростовує фактичних обставин, що були встановленні під час розгляду справи.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції здійснено на підставі ст. 368 ЦПК України в спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи, оскільки ціна позову 169 959, 43 грн менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 10.10.2014 року звільнена у зв'язку з виходом на пенсію відповідно до ст. 38 КЗпП України з посади лікаря Антрацитівської міської комунальної установи «Стоматологічна поліклініка», що підтверджується записом у трудовій книжці ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідно до довідки від 06.10.2014 року № 31/2 АМКУ «Стоматологічна поліклініка» заборгованість Антрацитівської міської комунальної установи «Стоматологічна поліклініка» перед позивачем складає 10 399,71 грн (а.с. 10).

Відповідно до судового наказу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.03.2015 року стягнуто з Антрацитівської міської комунальної установи « Стоматологічна поліклініка» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітної плати у сумі 10 399,71 грн.

Постановою в.о. начальника відділу Антрацитівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Луганській області виконавчий документ - судовий наказ № 641/3076/15-ц, виданий 27.05.2015 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з Антрацитівської міської комунальної установи «Стоматологічна поліклініка» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у сумі 10 399,71 грн - повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань АМКУ «Стоматологічна поліклініка» - юридична особа, комунальною організаційно - правовою формою, створеною Антрацитівською міською радою Луганської області на базі комунальної власності територіальної громади міста Антрацита Луганської області та не перебуває в процесі припинення.

Відповідно до ст.3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Частиною першою статті 21 КЗпП України визначено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частинами першою та другою статті 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Відповідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до Конвенції МОП про захист заробітної плати № 95 від 8 червня 1949 року, ратифікованою Президією Верховної Ради Української РСР 30 червня 1961 року, відповідно до мети цієї Конвенції термін "заробітна плата" означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити, на підставі письмового або усного договору про наймання послуг, працівникові за працю, яку виконано, чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано, чи має бути надано. Ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата.

Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно із абзацом 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем (відповідачами).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб'єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб'єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв'язку з позовною вимогою, яка пред'являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов'язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов'язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов'язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред'явленим позовом за наявності даних про те, що обов'язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Матеріалами справи та нормативними актами підтверджено, і цей факт визнається позивачем, що роботодавцем позивача було саме АМКУ «Стоматологічна поліклініка», позивач отримувала заробітну плату саме за рахунок коштів АМКУ «Стоматологічна поліклініка», яка є юридичною особою і є належним відповідачем в справі за позовними вимогами позивача, і саме з нього підлягають стягненню належні до виплати позивачеві кошти із заборгованості по заробітній платі, заборгованості середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Проте, позивач звернулась з позовом в суд до відповідача - Департаменту охорони здоров'я Луганської обласної державної адміністрації.

Позивачем не надано ані доказів перебування у трудових відносинах з відповідачем ані доказів того, що її права порушені відповідачем.

Проаналізувавши зміст Положення про Департамент охорони здоров'я Луганської обласної державної адміністрації затвердженого розпорядженням голови обласної держадміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 15.05.2018 року № 393, колегією суддів не встановлено обов'язків відповідача здійснювати виплату заборгованості АМКУ «Стоматологічна поліклініка» перед позивачем.

Доводи ОСОБА_1 про неможливість виконання судового наказу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 березня 2015 року про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 10 39, 71 грн не можуть бути підставою для пред'явлення тих же позовних вимог до Департаменту охорони здоров'я Луганської обласної державної адміністрації.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки АМКУ "Стоматологічна поліклініка" є юридичною особою, з комунальною організаційно - правовою формою, створеною Антрацитівською міською радою Луганської області на базі комунальної власності територіальної громади міста Антрацита Луганської області та не перебуває в процесі припинення, підстав для задоволення позову до Департаменту охорони здоров'я Луганської обласної державної адміністрації не має.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 29 січня 2019 року