Справа № 182/9125/18
Провадження № 2/0182/719/2019
28.01.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
секретар Іванова Т.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права користування житлом, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про втрату права користування житлом, посилаючись на наступне.
Вона є власницею будинку № 121 по вул.Дніпростроєвській в с.Придніпровське Нікопольського району Дніпропетровської області. 04.10.2011 року вона зареєструвала в своєму будинку свою онуку ОСОБА_3. Проживши в її будинку кілька років, в червні 2014 року її онука ОСОБА_3 забрала свої речі і виїхала з будинку за межі с.Придніпровське. Більше в неї не проживає, але з реєстрації в будинку не знялась, не дивлячись на її неодноразові прохання. Утримувати будинок онука також відмовляється. А її реєстрація в будинку перешкоджає їй отримати субсидію, на яку вона має право, так як не в змозі сама утримувати своє житло. За таких обставин звернулась до суду.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що її онука не бажає повертатись в село та виписуватись з її будинку. Вона ходила з цим питанням до сільради, але її направили в суд. Онука не дає їй ніяких коштів на утримання будинку, а вона сама без субсидії не може оплачувати комунальні послуги.
Відповідачка про день розгляду справи по суті була повідомлена належним чином судовою повісткою з поштовим повідомленням та оголошенням на сайті «Судової влади».
Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2.4.7.11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.
Згідно із ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71. 72, 116. 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення: про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних реєстраційному органу.
Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачка по справі є власницею будинку № 121 по вул.Дніпростроєвській в с.Придніпровське Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.4). 04.10.2011 року позивачка зареєструвала в своєму будинку свою онуку ОСОБА_3 (а.с.6). Проживши в будинку позивачки кілька років, влітку 2014 року відповідачка ОСОБА_3 забрала свої речі і виїхала з будинку за межі с.Придніпровське (а.с.5). Утримувати будинок відповідачка відмовляється, добровільно з реєстрації не знімається. Реєстрація відповідачки в будинку позивачки перешкоджає їй отримати субсидію.
Даний факт в судовому засіданні підтвердили й свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Так, свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона сусідка позивачки з того часу, як позивачка купила про-сусідству з нею будинок, приблизно 30 років. Відповідачка онука позивачки, яка в неї ніколи не проживала, в усякому випадку, вона її не бачила проживаючою там. Років 3-4 вона відповідачку взагалі не бачить. Де вона, не знає.
Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він сусід позивачки по справі з народження. І добре знає сторони по справі. Відповідачку не бачить вже з 2013 року, де вона не знає.
За таких підстав суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_6