КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3.,

представника відповідача Микайилова Р.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший інвестиційний клуб» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2019 року про відмову у зустрічному забезпеченні по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший інвестиційний клуб», третя особа: Державний реєстратор Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Бойко Олег Миколайович, про визнання правочину щодо звернення стягнення на предмет іпотеки недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший інвестиційний клуб», третя особа: Державний реєстратор Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Бойко Олег Миколайович, про визнання правочину щодо звернення стягнення на предмет іпотеки недійсним.

10.06.2019 року представник ТОВ «Перший інвестиційний клуб» звернувся до суду з заявою, в якій просив вжити заходів зустрічного забезпечення вказаного позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Дарницького районного суду м. Києва зустрічного забезпечення у розмірі 158 374 грн. 86 коп.

В обґрунтування вимог заяви вказував, що постановою Київського апеляційного суду від 10.04.2019 року скасовано ухвалу суду Дарницького районного суду м. Києва від 09.01.2019 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову та ухвалено нове судове рішення, яким вказану заяву задоволено шляхом накладення заборони ТОВ «Перший інвестиційний клуб» без дозволу ОСОБА_1 вселяти інших осіб до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами та арешту на вказану квартиру, а також шляхом накладення заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо вказаної квартири.

Разом з тим, зазначав, що забезпечення позову у вищенаведений спосіб позбавляє ТОВ «Перший інвестиційний клуб» можливості реалізовувати свої права як власника квартири АДРЕСА_1 , зокрема здійснювати її продаж.

За вказаних обставин, а також посилаючись на положення ст. 22 ЦК України, вважав, що, з огляду на оцінку квартири, розмір збитків, завданих відповідачу через забезпечення позову, становить 158 374,86 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.06.2019 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Перший інвестиційний клуб» про зустрічне забезпечення позову (а.с. 120).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу про відмову у зустрічному забезпеченні позову скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву про зустрічне забезпечення позову задовольнити.

Так, в обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги вказує на помилковість висновку суду першої інстанції стосовно неможливості застосувати зустрічне забезпечення позову через те, що ухвалою суду від 09.01.2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено, адже вказана ухвала була скасована постановою Київського апеляційного суду від 10.04.2019 року.

Крім того, зазначає, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції не надав жодної правової оцінки обґрунтуванням, викладеним у заяві про зустрічне забезпечення позову (а.с. 122-124).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02.08.2019 року відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с.148, 149).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.08.2019 року справу призначено до розгляду (а.с. 151, 152).

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не сповістила.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.ч. 1, 6 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

При цьому, як передбачено ч. 2 ст. 154 ЦПК України, зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що правових підстав для застосування зустрічного забезпечення позову у даній справі не має, оскільки ухвалою суду від 09.01.2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову було відмовлено.

Разом з тим, як обґрунтовано зазначив представник відповідача у своїй апеляційній скарзі, вказаний висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного суду від 10.04.2019 року скасовано ухвалу суду Дарницького районного суду м. Києва від 09.01.2019 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову та ухвалено нове судове рішення, яким вказану заяву задоволено шляхом накладення заборони ТОВ «Перший інвестиційний клуб» без дозволу ОСОБА_1 вселяти інших осіб до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами та арешту на вказану квартиру, а також шляхом накладення заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо вказаної квартири.

Будь-яких інших підстав для відмови у задоволенні заяви відповідача про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не наведено.

В свою чергу, слід зазначити, що перелік випадків, у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, визначений ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Так, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо:

- позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові;

- суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Згідно з ч. 5 ст. 154 ЦПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Отже, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

Водночас, аналіз положень ст. 154 ЦПК України дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Звертаючись до суду з заявою про зустрічне забезпечення позову відповідач, як на підставу для її задоволення, вказував, що з огляду на оцінку квартири, розмір збитків, завданих відповідачу через забезпечення позову шляхом накладення заборони, в тому числі й на відчуження вказаного нерухомого майна, становить 158 374,86 грн.

Однак, будь-яких доказів, які б підтверджували викладені у заяві обставини, зокрема наміру у позивача відчужити квартиру, матеріали справи не містять, в той час як саме по собі обмеження права власника в продажі майна не є збитками, в розумінні положень ст. 22 ЦК України.

Крім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Таким чином, враховуючи вище встановлені обставини справи, а також помилковість висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви з підстав, передбачених ч. 2 ст. 154 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення позову, але з підстав недоведеності заявником наявності передбачених законом підстав для такого застосування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 154, 268, 367, 368, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший інвестиційний клуб» - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2019 року про відмову у зустрічному забезпеченні по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший інвестиційний клуб», третя особа: Державний реєстратор Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Бойко Олег Миколайович, про визнання правочину щодо звернення стягнення на предмет іпотеки недійсним - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший інвестиційний клуб» про зустрічне забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 09 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська