Справа № 132/4086/17
Провадження № 22-ц/801/252/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павленко І. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 рокуСправа № 132/4086/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів Сала Т. Б., Панасюка О. С.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3

відповідач (особа яка подала апеляційну скаргу) - ОСОБА_4,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Калинівська міська рада Вінницької області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу

ОСОБА_4 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2018 року, ухвалене у складі судді Павленко І. В. в м. Калинівка, дата складення повного тексту рішення невідома,

в с т а н о в и в:

20 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Калинівська міська рада Вінницької області про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Обґрунтовуючи позов, зазначив що йому та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить по Ѕ частині домоволодіння у АДРЕСА_1. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0, 0702 га, яка не приватизована. Земельною ділянкою користувались на підставі Договору про надання в постійне користування земельної ділянки для будівництва будинку від 16.08.1976 року. Рішенням 10-ої сесії 6-го скликання Калинівської міської ради № 490 від 15.12.2011 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_3.» надано дозвіл гр. ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку орієнтовною площею 0, 0702 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1. Маючи намір скористатися своїм правом на приватизацію частини земельної ділянки, позивач не може дійти згоди з відповідачкою щодо встановлення меж земельної ділянки.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2018 року позов задоволено. Встановлено між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порядок користування земельною ділянкою загальною площею 735 кв. м. (0,0735 га), розташованою в АДРЕСА_1, згідно з варіантом № 2 додатку № 3 висновку судової земельно - технічної експертизи №ОС-316, складеного Вінницькою торгово-промисловою палатою 3 жовтня 2018 року (який є невід'ємною частиною рішення суду), відповідно до якого:

- ОСОБА_3 користується земельною ділянкою площею 359 кв. м. (0,0359 га), зазначеною на варіанті № 2 додатку № 3 висновку судової земельно - технічної експертизи №ОС-316, складеного Вінницькою торгово-промисловою палатою 3 жовтня 2018 року, зеленим кольором;

- ОСОБА_4 користується земельною ділянкою площею 156 кв. м. (0,0156 га) та земельною ділянкою площею 203 кв. м. (0,0203 га), зазначеними на варіанті № 2 додатку № 3 висновку судової земельно - технічної експертизи №ОС-316, складеного Вінницькою торгово - промисловою палатою 3 жовтня 2018 року, жовтим кольором;

- земельну ділянку площею 8 кв. м. (0,0008 га) та земельну ділянку площею 9 кв. м. (0,0009 га), зазначеними на варіанті № 2 додатку № 3 висновку судової земельно - технічної експертизи №ОС-316, складеного Вінницькою торгово-промисловою палатою 3 жовтня 2018 року, сірим кольором - залишено у спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 640 грн витрат по сплаті судового збору. Витрати ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу залишено за позивачем. Витрати, пов'язані із проведенням експертизи залишено за сторонами.

Не погодившись з таким рішенням у частині стягнення з неї на користь ОСОБА_3 судового збору в сумі 640 грн, 12 грудня 2018 року ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування і ухвалення у цій частині нового рішення про відмову у стягненні з неї на користь ОСОБА_3 судового збору.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що вона є інвалідом ІІ групи, відноситься до переліку осіб звільнених від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Відзиви на апеляційну скаргу від ОСОБА_3 та від Калинівської міської ради Вінницької області, впродовж встановленого апеляційним судом строку, не надходили.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, Вінницької апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Рішення суду першої інстанції оскаржено лише в частині розподілу судових витрат, тому колегія суддів у відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 640 грн 00 к. витрат, пов'язаних з оплатою судового збору, суд першої інстанції керувався загальним правилом, передбаченим п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України та виходив з підстав доведеності позову.

З матеріалів справи убачається, що 20 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Калинівська міська рада Вінницької області про встановлення порядку користування земельною ділянкою. За подання до суду позовної заяви ОСОБА_3 сплатив 640 грн судового збору, що підтверджується квитанцією АТ «Ощадбанк» № 35 від 04.12.2017 року (а.с. 1).

Згідно копії довідки № 2618/03-1-29 виданої 04 грудня 2018 року Калинівським відділом обслуговування громадян Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, долученої до апеляційної скарги, ОСОБА_4 є інвалідом другої групи (інвалідність встановлено на загальних підставах з 15 жовтня 1991 року по довічно)

(а.с. 120).

Так, положеннями статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору певній категорії громадян, зокрема згідно пункту 9 частини 1 статті 5 цього Закону, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Отже, ОСОБА_4 є особою, яка звільнена від сплати судового збору.

За приписами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвалюючи рішення та вирішуючи питання про стягнення судового збору з відповідача, суд першої інстанції зазначених положень закону не врахував та помилково стягнув судові витрати у вигляді судового збору, понесені позивачем, з відповідача, яка є інвалідом ІІ групи.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо невірного розподілу судом першої інстанції судових витрат є обґрунтованими, однак понесені позивачем витрати слід компенсувати за рахунок держави, а не відмовити у їх стягненні як про те просить особа яка подала апеляційну скаргу.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_3 слід компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 640 грн сплаченого ним судового збору при зверненні до суду.

Таким чином, рішення суду в частині стягнення судового збору підлягає скасуванню в силу ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2018 року у частині стягнення витрат по сплаті судового збору скасувати та постановити у цій частині нове:

Компенсувати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_2, РНОКПП: НОМЕР_1, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2) за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 640 (шістсот сорок) гривень 00 к. сплаченого судового збору на підставі квитанції АТ «Ощадбанк» № 35 від 04.12.2017 року.

В решті рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2018 року залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді підпис Т. Б. Сало

підпис О. С. Панасюк

Згідно з оригіналом

головуючий суддя Т. М. Шемета

Повний текст постанови складено 31 січня 2019 року.