Справа № 200/1198/19
Провадження № 2/200/132/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року. Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді - Томаша В.І.,

при секретарі - Кубрак К.В.,

розглянув в порядку спрощеного провадження у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Первозванівський» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги»,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що відповідачі, як власники житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 увійшли до складу і є учасниками Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Первозванівський». У зв`язку із несплатою відповідачами житлово-комунальних послуг станом на 21.01.2019 року за Відповідачами утворилась заборгованість у розмірі 33 710,89 грн, з яких 28 454,57 грн - заборгованість зі сплати житлово-комунальних платежів, 1403,90 грн - 3% річних, та 3 852,42 грн - індекс інфляції. З урахуванням цього, позивач просив суд стягнути з відповідачів суму заборгованості у розмірі 33 710 грн. 89 коп. та судовий збір у розмірі 1921 грн.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без фіксування судового процесу позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1.

У будинку , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , створене і зареєстроване Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Первозванівський», згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором.

Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Разом з тим, ст. 4 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

За змістом ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Статтею 162 ЖК України визначено, що плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачі є споживачами комунальних послуг.

Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів.

Статтями 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до висновку Верховного Суду визначеного у Постанові Судової палати у цивільних справах від 20 квітня 2016 року № 6-2951 цс 15 споживачі зобов`язані сплатити за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі.

Таким чином факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг між Позивачем та Відповідачами не свідчить про відсутність у останнього обов`язку сплачувати нараховані кошти за надані позивачем житлово-комунальні послуги.

Статтею 322 Цивільного кодексу України, встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням наведених вище обставин та положень законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідачів на користь позивача зазначеної вище заборгованості у розмірі 33 710,89 грн, з яких 28 454,57 грн- заборгованість зі сплати житлово-комунальних платежів за квартиру АДРЕСА_1 , 1403,90 грн - 3% річних, та 3 852,42 грн - індекс інфляції.

Відповідно до ст.141 ЦПК України також слід стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 1921 грн.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст.15, 16 322, 509, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 67, 162 ЖК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 264 ЦПК України, ст.ст. 4,19,20-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Первозванівський» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги» - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Первозванівський» (Код , юридична адреса: 49000, місто Дніпро, вул. Старокозацька, будинок 25) 33 710,89 грн, з яких 28 454,57 грн. - заборгованість зі сплати житлово-комунальних платежів за квартиру АДРЕСА_1 , 1403,90 грн - 3% річних, та 3 852,42 грн - індекс інфляції.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Первозванівський» (Код , юридична адреса: 49000, місто Дніпро, вул. Старокозацька, будинок 25) судовий збір у розмірі 1921,00 грн..

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя

Бабушкінського районного суду

м.Дніпропетровська В.І.Томаш