Тростянецький районний суд
справа № 147/434/17
номер провадження № 6/147/45/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дудікова А.В.,

при секретарі Подолян Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області подання головного державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Репенко О.С. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року головний державний Тростянецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Репенко О.С. звернувся до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 .

Подання мотивоване тим, що у Тростянецькому районному відділі ДВС ГТУЮ у Вінницькій області знаходиться на виконанні виконавче провадження № 55367754 по примусовому виконанню Виконавчого листа № 147/434/16-ц від 08.12.2017р., що виданий Тростянецьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Виконавче провадження по виконанню даного виконавчого документа відкрито 12.12.2017 року, але боржником станом на 01.07.2019 р. допущено заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 21197,67грн. Однак боржник ОСОБА_1 за місцем реєстрації відсутній більше двох років, на виклики державного виконавця не з`являється, за останнім відомим місцем реєстрації відсутній. Майно, яке б належало боржнику і на яке можна звернути стягнення не виявлено. Тому, головний державний виконавець звернувся до суду з поданням та просив оголосити в розшук ОСОБА_1 .

В судове засідання представник відділу виконавчої служби не з`явився, подав заяву про розгляд подання за відсутності представника відділу, подання підтримав та просив задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем його реєстрації, однак поштові конверти повернулися без вручення з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть учать у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів подання вбачається, що на виконанні у Тростянецькому районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває виконавче провадження, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 147/434/16-ц від 08.12.2017 року, виданого Тростянецьким районним судом Вінницької області про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.10.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.3).

Постановою старшого державного виконавця Тростянецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Щербою С.О. відкрито виконавче провадження №55367754 від 12.12.2017 року за вказаним виконавчим листом для примусового виконання рішення суду (а.с.4).

Згідно розрахунку заборгованості, складеного головним державним виконавцем, за ОСОБА_1 рахується заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.01.2019 р. по 01.07.2019 р. у розмірі 21197,67 грн. (а.с.20).

ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів не сплачує, на виклики державного виконавця не реагує.

В ході виконання виконавчого провадження, державним виконавцем вчинялися виконавчі дії для встановлення місця знаходження боржника та його майна.

Відповідно до адресної довідки від 12.04.2018 р., ОСОБА_1 станом на 04.04.2016 р., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Згідно відповіді на інформаційний запит №5567238 від 11.04.2019 р., ОСОБА_1 на обліку в органах ДПС не перебуває (а.с.18).

Також встановлено, що згідно відповідей на запити до Пенсійного фонду України щодо суб`єкта ОСОБА_1 - відомості відсутні (а.с.18).

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, щодо суб`єкта ОСОБА_1 інформація відсутня (а.с.17).

За ОСОБА_1 в державному реєстрі земель на території Тростянецького району, земельна ділянка не зареєстрована (а.с.15).

За автоматичними обліками Національної поліції громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в місцях позбавлення волі не перебуває, що підтверджується інформацією від 12.06.2019 р. №697/27/01-2019 (а.с.21 звор.).

Згідно інформації від АТ «Райфайзенбанк Аваль» та АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 не має відкритих рахунків у даних установах (а.с.8, 19 звор.).

Державним виконавцем Тростянецького РВ ДВС здійснювався вихід за місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , однак останній за вказаною адресою фактично не проживає, про що складено акт від 04.07.2019 р. (а.с.14).

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб і порядок визначені виконавчим документом.

Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Тобто, перш ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, державний виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання /перебування/ боржника.

В матеріалах подання наявні акти державного виконавця від 27.09.2018 року (а.с11) та від 04.07.2019 року (а.с.14), які складений останнім щодо виїзду за останньою відомою адресою боржника. Однак, в зазначених актах не вказано жодної особи (понятих), в присутності яких проводились виконавчі дії, тому суд не може вважати дані акти належним доказом.

Головним державним виконавцем не надано доказів, які б свідчили про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, довідки-розрахунку заборгованості чи інших офіційних документів (листів, повідомлень) державного виконавця, у вигляді розписки чи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення адресату.

Окрім того, державний виконавець у своєму поданні не посилається на докази з приводу вжиття ним всіх необхідних заходів щодо встановлення місця знаходження боржника та достатніх і достовірних доказів які б підтверджували вичерпність даних заходів.

Судом встановлено, що державним виконавцем не були вжиті всі необхідні заходи, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», з метою встановлення місця перебування боржника ОСОБА_1 . Таким чином, вважати боржника належно повідомленим про відкриття виконавчого провадження та зробити висновок про його ухилення від виконання судового рішення, суд не може.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи.

Тому, враховуючи вищевикладене та той факт, що державним виконавцем не надано суду доказів про ухилення боржника від виконання зобов`язання та не надано доказів того, що вжиті ним заходи на предмет встановлення місця перебування чи проживання боржника були достатніми і вичерпними, в задоволенні подання слід відмовити, що не позбавляє державного виконавця права повторного звернення до суду з аналогічним поданням за умови вичерпання всіх передбачених законом заходів, направлених на встановлення місця знаходження боржника.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд зазначає, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п.33 рішення ЄСПЛ у справі "Фельдман проти України", за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258-260, 353, 354, 438 ЦПК України, ст. ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні подання головного державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Репенко О.С. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до або через відповідні суди, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. У разі якщо ухвалу не було вручено у день її складання, учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя: