ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5637/19 Справа № 190/199/19 Суддя у 1-й інстанції - Митошоп В. М. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Лихівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лихівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 3-4).

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 12.05.2003 року його бабуся ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла належну їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 26.02.2003 року земельну ділянку розміром 7.74 га в межах згідно з планом - своєму синові ОСОБА_4 , який доводиться йому батьком. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_4 , але він не знав про вказаний заповіт тому не звернувся до нотаріуса у визначений законом строк. 09.07.2018 року він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі ОСОБА_3 , однак йому було відмовлено оскільки ним пропущено строк для прийняття спадщини.

Просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року у задоволенні заявлених позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі /а.с. 55-56/.

Своє рішення суд обгрунтував тим, що позивач своєчасно із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 до нотаріальної контори не звернувся, жодних належних та допустимих доказів щодо наявності поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини суду не надано та в судовому розгляді не досліджено, при цьому спадкова справа відкрита після смерті ОСОБА_3 , а позивач прохає визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , тому суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, непідтвердженими дослідженими доказами. (а.с. 56).

ОСОБА_1 з рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що судом першої інстанції зроблено висновки без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих доказів /а.с. 65-68/.

Відповідач по справі своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 його матір`ю є ОСОБА_3 (а.с.13).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , його батьком є ОСОБА_4 (а.с.7).

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 7,74 га. розташована на території Лихівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області (а.с.10-11).

Згідно заповіту №119 від 12.05.2003 року ОСОБА_3 заповіла земельну ділянку, належну їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 своєму синові ОСОБА_4 (а.с.15).

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

Згідно постанови від 09.07.2018 року приватного нотаріуса П`ятихатської районної державної нотаріальної контори Шкуренко В.В., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його бабусі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. (а.с.12).

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі та постанови нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії спадкова справа № 62674779, номер у нотаріуса 80/2018 заведена 09.07.2018р. після смерті ОСОБА_3 (а.с.9).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем жодних належних та допустимих доказів щодо наявності поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини суду не надано.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що у спадкоємця перешкод, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення дій для подачі заяви по прийняття спадщини не було, а посилання позивача, що в період строку для подачі заяви про прийняття спадщини він не знав про наявність заповіту на ім`я свого померлого батька та вважав, що спадщину прийняв його рідний дядько, свідчать про відсутність поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем. Спадкоємець не скористався правом на прийняття спадщини, в зв`язку з чим положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч.3 вказаної статі, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини не є «автоматичним», а можливе лише за наявності поважних причин, пов`язаних з суттєвими об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, необхідність звернення до нотаріуса та інше, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Встановлені судом першої інстанції обставини свідчать про те, що позивач своєчасно із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 до нотаріальної контори не звернувся, без поважних на те причин.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об`єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції винесено з додержання вимог матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.

Доводи скарги позивача фактично зводяться до незгоди заявника із мотивами судового рішення, які наведені в його обґрунтування а також переоцінки доказів, проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров