КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 року

справа 2-5835/11

провадження № 22-ц/824/6198/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.

при секретарі: Юрчуку С.В.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

суб`єкт оскарження - Головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксана Вікторівна

заінтересована особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Івана Франка,4»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи : Головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксана Вікторівна, Об`єднання співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Івана Франка,4» про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи : Головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксана Вікторівна, Об`єднання співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Івана Франка,4» про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця, зобов`язання вчинити дії відхилено.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову, якою скаргу задовольнити.

Обгрунтовуючи вимоги, апелянт вказує на посилання суду щодо необов`язковості висновків, викладених в ухвалі Шевченківського районного суду від 11.07.2013 року, чим порушено принцип обов`язковості судового рішення.

Встановивши, що після того як 13.12.2018 року державний виконавець дізнався про відмову суду в задоволенні заяви про встановлення способу та порядку виконання рішення суду, не відновив виконавче провадження, суд першої інстанції необгрунтовано відхилив скаргу на бездіяльність державного виконавця.

Зазначає, що на стягувача у виконавчому провадженні не покладено обов`язку звертатися до державного виконавця про належне виконання своїх службових обов`язків, тому висновки суду про відсутність таких заяв стягувача є помилковими.

З 12.12.2018 року державний виконавець Лисенко О.В. здійснює виконання рішення у виконавчому провадженні, проте останній не вживав заходів для його вчасного виконання. Однією з вимог скарги апелянта, була вимога щодо продовження виконання рішення, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

В судовому засіданні представник заявника підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Івана Франка, 4» в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець Лисенко О.В., в провадженні якого перебуває виконавче провадження не несе відповідальність за бездіяльність у виконавчому провадженні за невчинення виконавчих дій протягом тривалого часу, оскільки матеріали виконавчого провадження не містять відомостей щодо дати передачі вказаного виконавчого провадження ОСОБА_4 .

При вирішенні скарги, в частині вимог про зобов`язання вчинити дії, спрямовані на виконання рішення, районний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення таких вимог, оскільки заявниця не зверталась до державного виконавця з відповідними клопотаннями.

Колегія суддів частково погоджується з рішенням суду, виходячи наступного.

Судом встановлено, що 02.03.2011 року Шевченківським районним судом м.Києва винесено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Івана Франка, 4», Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «MilfordInvestments Ltd», треті особи - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Дочірнє підприємство з 100% іноземною інвестицією «Д`єстате», ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про усунення перешкод у здійсненні права спільної власності, за яким зобов`язано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Івана Франка, 4» знести самочинну надбудову мансардних поверхів і відновити покрівлю та горище житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішення набрало законної сили та 12.06.2012 року на виконання рішення суду було видано виконавчий лист.

Постановою від 14.06.2012 року старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві Павлюк Олександр Миколайович відкрив виконавче провадження №33004624 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

03.04.2013 року державний виконавець ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві Андрійко Є.Л. закінчив виконавче провадження так як ним вжиті всі можливі заходи для виконання рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 11.07.2013 року вимоги скарги ОСОБА_1 задоволені, визнані дії державного виконавця відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження №33004624 від 03.04.2013 року неправомірними та зобов`язано державного виконавця відновити виконавче провадження.

В скарзі скаржник зазначає, що державним виконавцем не виконувались вимоги ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 11.07.2013 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Обгрунтування висновків суду, в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження в ухвалі суду від 11.07.2013 року мають бути взяті до уваги державним виконавцем, як обов`язкові для всіх органів державної влади.

Отже, помилковим є висновок суду щодо необов`язковості державним виконавцем вжиття всіх необхідних заходів для виконання рішення, передбачених законом та викладених в ухвалі від 11.07.2013 року.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 16.10.2013 року ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 11.07.2013 року залишено без змін.

Постановою державного виконавця Андрійко Є.Л. від 25.10.2013 року відновлено виконавче провадження.

Постановою державного виконавця Андрійко Є.Л. від 23.01.2014 року зупинено виконавче провадження на підставі п.1 ч.І ст.38, ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», так як 23.01.2014 року державний виконавець звернувся до суду із заявою про встановлення способу та порядку виконання рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 22.04.2014 року заяву старшого державного виконавця відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві Андрійко Є.Л. про встановлення порядку та способу виконання рішення суду повернуто заявнику.

24.04.2014 року державний виконавець повторно звернувся до суду із заявою про встановлення способу та порядку виконання рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 26.12.2014 року відмовлено в задоволенні заяви державного виконавця про встановлення способу та порядку виконання рішення суду.

Частина 5 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

З матеріалів виконавчого провадження слідує, що на даний час, державний виконавець Лисенко О.В. здійснює виконаня рішення. Так, 12.12.2018 року підготовлена вимога боржнику про виконання рішення суду та знесення самочинної надбудови. Доказів направлення та вручення такої вимоги матеріали справи не містять.

Разом з тим, державним виконавцем Лисенко О.В. виконавче провадження не було відновлене, як наслідок порушено ч. 5 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо наявності порушення закону держвним виконавцем при виконанні рішення суду.

Вирішуючи скаргу, в частині зобов`язання державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Лисенко О.В. залучити для проведення чи реалізації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі й на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача для виконання рішення суду без участі боржника; повідомити з метою профілактичного впливу органи державної влади, зокрема Міністерство закордонних справ України та Посольство Великої Британії в Україні про факти умисного невиконання рішення суду керівником юридичної особи-боржника, який є громадянином іноземної держави; звернутися до суду за встановленям тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Івана Франка, 4» за межі України до виконання зобов`язань за рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 02.03.2011 року , колегія суддів дійшла висновку про її необґрунтованість в цій частині, оскільки вказані вимоги, визначені ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» як права і повноаження державного виконавця, якими останній користується на власний розсуд, з метою ефективного, своєчасного виконання рішення суду.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. (ст.19 Конституцї України)

Таким чином, державний виконавець зобов`язаний вживати заходів щодо ефективного, своєчасного виконання рішення суду, використовуючи на власний розсуд, передбачені законом, права та повноваження.

Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 п.а ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденнй строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Обставини ознайомлення скаржника з матерілами виконавчого провадження підтверджуються розпискою представника ОСОБА_1 від 05.12.2018 року.

Доказів направлення скаржнику процесуальних документів виконавчого провадження, в порушення Закону України «Про виконавче провадження» матеріали справи не містять, з чого слідує, що судом вірно встановлено про відсутність підстав вважати строк звернення до суду пропущеним.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає , що суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, чим допустив неповне з`ясування обставин справи, як наслідок оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової про часткове задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447- 451, 381,382 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року скасувати.

Постановити нову ухвалу наступного змісту.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксани Вікторівни у виконавчому провадженні №33004624 неправомірною.

Зобов`язати головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксану Вікторівну продовжити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2011 року у справі № 2-5835/11 ( виконавче провадження №33004624).

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст виготовлено 10.09.2019 року.

Суддя-доповідач

Судді