Справа № 199/4062/19
(2/199/2547/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

27.08.2019

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання - Перетятько А.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 та представника позивача адвоката Малюк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку загального позовного провадження при заочному розгляді справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із даним позовом та заявленою вимогою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_2 .

Позов обґрунтований тим, що позивач є спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому прийняла спадщину.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_2 ; на день смерті матері позивач, батько позивача ОСОБА_3 та мати позивача ОСОБА_2 проживали однією сім`єю за адресою АДРЕСА_1 . Після смерті матері відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , зазначена квартира належала на праві власності в рівних частинах матері та батькові.

Оскільки батьки позивача та позивач проживали за вказаною адресою, тому позивач та батько не зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_3 , після смерті якого позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті матері та батька до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, де отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частину в порядку спадкування за законом після смерті батька на квартиру АДРЕСА_2 .

15 вересня 2018 року постановою державного нотаріуса Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки мати позивача на день смерті була зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 . Втім, як зазначається позивачем при зверненні до суду ні єдиного дня мати там фактично не проживала, брат позивача виїздив з України і зареєстрував матір за своїм місцем проживання для сплати житлових послуг.

Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 7); ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі (укладений ІНФОРМАЦІЯ_5 р. ІНФОРМАЦІЯ_4 .), що підтверджується відповідним свідоцтвом. Місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою у паспорті позивача (а.с. 6).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть (а..с 8, 9).

Згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 10.09.1993 р. (а.с. 13), яке видано виконкомом міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 25), яке видано державним нотаріусом Четвертої Дніпровської нотаріальної контори 28.02.2019 р., донька ОСОБА_3 ОСОБА_1 , у тому числі з урахуванням Ѕ частки майна, від якої відмовився син спадкодавця ОСОБА_4 , отримала спадщину на Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 .

Постановою державного нотаріуса Четвертої Дніпровської нотаріальної контори від 15.09.2018 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 через те, що факт постійного проживання разом із спадкодавцем не підтверджено.

Процесуальні дії у справі:

-судом задоволено клопотання позивача пор виклик та допит свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Допитані судом свідки надали майже аналогічні пояснення, свідчив суду про те, що позивач постійно мешкала разом із своїми батьками за адресою: АДРЕСА_1 , тоді реєстрація місця проживання померлої ОСОБА_2 за іншою адресою: АДРЕСА_3 , була лише формальною, та квартира по АДРЕСА_4 брату позивача, який при переїзді за кордон зареєстрував місце проживання в ній матері, тоді як в казаній квартирі вона ніколи не мешкала.

Суд, дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 80, ч.1 ст. 81 ЦПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Час відкриття спадщини визначається ч. 2 ст. 1220 ЦК України як день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом, та до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з ч. 3 статті 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час прийняття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Суд погоджується із доводами позивача щодо того, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Так, статтею 33 Конституції України гарантується кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно до статті 3 зазначеного вище Закону реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Відповідно до Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ від 2 березня 2016 р. №207, реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Таким чином, оскільки позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на час прийняття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї, він в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК вважається таким, що прийняв спадщину, тому для суду з метою захисту порушених прав позивача вбачаються підстави для задоволення позовної вимоги в обраний позивачем спосіб (ст. 16 ЦК): встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, частково задовольняючи позов, суд керується тим, що в силу ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

За ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах (ч. 1 ст. 1226 ЦК України).

Таким чином, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин (належність квартири за адресою АДРЕСА_1 померлим батькам позивача на праві спільної сумісної власності) частка ОСОБА_2 , на яку відкрилася спадщина після її смерті, становить Ѕ, яка успадкована донькою померлої (позивачем) та чоловіком померлої. Відтак, частка позивача складає Ѕ : 2 = ј.

Що стосується іншої ј частки в зазначеному вище спадковому майні, яка успадкована чоловіком померлої ОСОБА_2 , то оформлення спадкових прав позивача на зазначену частку має відбуватися шляхом звернення до нотаріуса з означеного питання, оскільки спір на даний час з приводу цієї частки відсутній.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, 268, ч. 2 ст. 272, ст.ст. 273, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) право власності на ј частину квартири АДРЕСА_2 загальною площею 61,7 кв.м, житловою площею 43,5 кв.м, яка складається з: 1-а кімната площею 13,4 кв.м, 2-а кімната 17,8 кв.м, 3-я кімната 12,3 кв.м, кухня - 7,5 кв.м, ванна кімната - 2,1 кв.м, вбиральня - 1,1 кв.м, коридор - 4,7 кв.м, вбудована шафа 0,4 кв.м, квартира обладнана лоджією 2,4 кв.м) після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дата складення повного судового рішення 06 вересня 2019 року.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї