Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/177/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді - Козіної С.М.,

за участі:

секретаря - Маламан Я.О.,

позивача - ОСОБА_1 (не з`явилась),

відповідача - ОСОБА_2 (не з`явилась),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2019 року ОСОБА_3 звернулась до Ржищівського міського суду Київської області із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , яка є її дочкою зареєстрована у вказаній квартирі, проте у ній не проживає. На даний час їй відомо, що ОСОБА_2 проживає в Одеській області, але адреса їй невідома.

Вже понад пів року засоби зв`язку з відповідачем втрачені, спільного господарства не ведуть, її особистих речей у квартирі, господарських будівлях та спорудах та на території домоволодіння немає, за комунальні послуги не платить. Крім того, наявність реєстрації відповідача не дозволяє позивачу оформити субсидію для оплати комунальний послуг.

Позивач просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю у ньому понад шість місяців без поважних причин.

У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримувала, просила проводити розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час і місце розгляду справи в силу ст. 128, 131 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на веб-порталі "Судова влада України".

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_3 є власницею квартири, за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 23 січня 2018 року. Право власності зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 січня 2018 року (а.с. 6, 7).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області № 02-03-07-563 від 11 червня 2019 року встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . До складу її сім`ї належить дочка ОСОБА_2 (а.с. 8).

З актів обстеження житлового приміщення на предмет проживання у ньому громадян від 20 січня 2019 року, 26 березня 2019 року та 28 травня 2019 року, складених комісією в складі: депутата Ржищівської міської ради Київської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ніколи не проживала у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Особистих речей та предметів домашнього вжитку ОСОБА_2 у даній квартирі немає, участі у веденні спільного господарства вона не приймає, за комунальні послуги не платить (а.с.10, 11, 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК Української РСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частинами третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки /реєстрації/ самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 не проживає з часу придбання квартири позивачем, тобто з січня 2018 року, тому втратила право користування цим житлом.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_7 необхідно задовольнити.

За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 71, 72, 163 ЖК Української РСР, ст. 29 405 ЦК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст. 2, 4, 12, 81, 82, 141, 223, 247, 265, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до Київського апеляційного суду через Ржищівський міський суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя