Справа № 505/3872/18
Провадження № 2/505/981/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2019 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Вергопуло А. К.

секретаря судового засідання Ісаченко О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 03 грудня 2018 року звернулась в суд з цим позовом, вказуючи, що є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. У будинку крім неї зареєстрований відповідач, який є колишнім власником квартири. Відповідач не проживає у квартирі, у витратах по утриманню квартири участі не бере, добровільно знятися з реєстрації відмовляється.

Реєстрація відповідача створює перешкоди у належному їй праві володіння, користування та розпорядження житловим будинком.

Позивачка просила суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка в судове засідання не зявилась. Надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідач у судове засідання не зявився. Згідно положень ч.11 ст.128 ЦПК України, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок /частину будинку/, квартиру, користуються ним /нею/ для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу Одеської області, зареєстровано у реєстрі за №2068.

В цій квартирі на постійне місце проживання зареєстрований з 07.06.2012 року відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 71 ЖК жиле приміщення зберігається за відсутньою особою шість місяців.

Стаття 72 ЖК дозволяє суду визнавати особу, яка відсутня понад шість місяців на відповідній жилплощі будинку такою, що втратила право на користування цією житловою площею.

Факт того, що відповідач у вказаній квартирі не проживає підтверджується довідкою ПП «Курінь-2», з якої слідує, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, проте там фактично не проживає та ніколи не проживав.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Відповідно до цієї норми закону відповідач зобовязаний був зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання.

Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1, є формальною, без наміру його фактичного проживання в цій квартирі. Відповідно він втратив право на користування цією квартирою, оскільки добровільно припинив користування вказаною квартирою та переселився на інше місце свого проживання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у квартирі понад один рік без поважних причин, він має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Отже, рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст.72,150,191 ЖК України, ст.391 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1, належним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, що зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя А. К. Вергопуло

Повне судове рішення складено 29 січня 2019 року.