Справа № 466/2214/18 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/207/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання бездіяльності державного виконавця Вдовича Мар'яна Богдановича, Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області неправомірною,

ВСТАНОВИЛА:

23 березня 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою про визнання бездіяльності державного виконавця Вдовича М.Б. Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області неправомірною.

В обґрунтування скарги зазначила, що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області є зведене виконавче провадження № 52694057, до складу якого входить:

- виконавче провадження № 50807698 з примусового виконання виконавчого листа № 2-503/09, виданого 04.03.2010 Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 343 400,00 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 10 000, 00 грн у відшкодування моральної шкоди, 1 700, 00 грн сплачених судових витрат, а всього 355 100, 00 грн;

- виконавче провадження № 52386557 з примусового виконання виконавчого листа № 466/3248/15-ц, виданого 13.09.2016 Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 збитків в розмірі 533 581,40 грн.

В межах зведеного виконавчого провадження державний виконавець наклав арешт на все майно боржника, зокрема, на земельну ділянку кадастровий № НОМЕР_1 в с. Угри Городоцького району Львівської області.

Згідно з висновком про незалежну оцінку майна від 20.10.2016, початкова вартість земельної ділянку становить 428 049, 00 грн.

Вказана земельна ділянка була виставлена на електронні торги ДП «СЕТАМ» для проведення реалізації з метою погашення суми боргу за виконавчим документом, проте земельна ділянка на електронних торгах не була реалізована.

Державний виконавець всупереч вимогам п.6 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження, не повідомив її про те, що земельна ділянка на третіх електронних торгах не реалізована та не запропонував залишити собі нереалізоване майно.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2018 року у задоволенні скарги відмолено.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на положення п.6 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» та не врахував, що державний виконавець не повідомив її про те, що земельна ділянка на третіх електронних торгах не реалізована та не запропонував залишити собі нереалізоване майно. Просить ухвалу суду скасувати та задовольнити її скаргу.

Учасники справи в судове засідання не з»явилися, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, про причини неявки не повідомили, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України здійснюється колегією суддів за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що судове рішення таким вимогам відповідає.

Судом установлено, що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебувало зведене виконавче провадження № 52694057, до складу якого входило 7 виконавчих проваджень, зокрема:

виконавче провадження № 49055804 з примусового виконання виконавчого листа №2-2749/2009, виданого 22.10.2009 Шевченківським районним судом, про стягнення з ОСОБА_4 51,00 грн судового збору в користь АКБ «Індустріалбанк»,

виконавче провадження №50807698 з примусового виконання виконавчого листа №2-503/09, виданого 04.03.2010 Шевченківським районним судом, про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 343 400,00 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 10 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, 1 700,00 грн сплачених судових витрат, а всього 355 100,00 грн,

виконавче провадження №48291758 з примусового виконання виконавчого листа №2/465/233/15, виданого 11.02.2015 Франківським районним судом, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 8 377,80 грн ( та ін.).

У процесі виконання даного зведеного виконавчого провадження державним виконавцем встановлено, що боржнику на праві власності належить нерухоме майно, а саме земельна ділянка, що розташована в с.Угри, Городоцького району Львівської області, загальною площею - 0,2800 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка перебуває в іпотеці у АКІБ «УкрСиббанк».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 07.04.2017 замінено сторону у виконавчому провадженні по справі № 2-2546/2009 за позовом акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором по примусовому виконанню рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10.12.2009, з публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» за правом грошової вимоги до ОСОБА_4

Установлено також, що 22.10.2014 постановою державного виконавця про опис та арешт - описано та арештовано вказану земельну ділянку. 30.09.2016 призначено суб»єкта оціночної діяльності з метою визначення вартості описаного майна.

12.12.2016 ДП «СЕТАМ» передано пакет документів щодо реалізації земельної ділянки, що розташована в с.Угри, Городоцького району Львівської області, загальною площею - 0,2800 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів виконавчого провадження убачається, що електронні торги з реалізації вищезазначеної земельної ділянки були призначені на 23.02.2017 та на 14.04.2017, проте не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Згідно протоколу проведення електронних торгів №260709 від 06.06.2017 електронні торги (треті) по лоту №214787, а саме: предмет іпотеки - земельна ділянка площею 0.28 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4, не відбулися.

У зв»язку із цим, державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» 15.03.2018 стягувачу (іпотекодержателю) - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» скеровано лист щодо вирішення питання про залишення за собою нереалізованого майна (а.с.13). Стягувач (іпотекодержатель) протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно.

Частиною 7 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Статтею49 Закону України «Про іпотеку» визначено права та обов»язки іпотекодержателя у разі визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, а саме:

Протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах становить 80 відсотків. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах становить 70 відсотків початкової вартості майна

Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

З огляду на положення ст. 49 Закону України «Про іпотеку» районний суд прийшов до вірного висновку про те, що державним виконавцем всі дії вчинено у межах та спосіб що передбачені чинним законодавством, тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 немає.

Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду скарги.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального закону та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 29.01.2019р.

Головуючий

Судді