Провадження № 4-с/344/45/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Шамотайла О.В.

секретаря Устинської Н.С.

особи, неправомірні дії якої оскаржуються ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду скаргу ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд із скаргою, згідно якої просила визнати незаконними дії старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 по поверненню виконавчого листа № 0907/2-4120/2011 від 06.09.2012 року про виселення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 з квартири по вул.Елекстрична, 12/14 в м.Івано-Франківську, зобовязавши їх учунути перешкоди у користування ОСОБА_2 приміщенням квартири, шляхом звільнення квартири належного їм права та ключів від вхідних дверей, будинкової книги, технічного паспорту, договорів з комунальними підприємствами та розрахункових книжок по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги без прийняття до виконання. Вказаний виконавчий лист було предявлено до виконання у Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області, однак, 20.11.2018 року скаржниця отримала повідомлення від 31.10.2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст. 4 ЗУ Про виконавче провадження. Підставою для повернення виконавчого документу стало відсутність у виконавчому документі дати народження та ідентифікаційного номера боржника. Скаржниця не погоджується із вказаним повідомленням, оскільки, державний виконавець зобовязаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом. Оскільки, жодної інформації про те, що виконавець скористався своїми правами немає, то повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання є передчасним, а виконавчий лист слід повернути відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області для його виконання. За наведених підстав просила вимоги скарги задоволити.

В судове засідання скаржниця не зявилась, однак подала заяву за змістом якої просила вимоги скарги задоволити в повному обсязі

Старший державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог скарги, вважаючи її безпідставною.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

06.09.2012 року Івано-Франківським міським судом було видано виконавчий лист № 0907/2-4120/2011 від 06.09.2012 року про виселення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 з квартири по вул.Елекстрична, 12/14 в м.Івано-Франківську, зобовязавши їх учунути перешкоди у користування ОСОБА_2 приміщенням квартири, шляхом звільнення квартири належного їм права та ключів від вхідних дверей, будинкової книги, технічного паспорту, договорів з комунальними підприємствами та розрахункових книжок по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги (а.с.6).

Вказаний виконавчий лист було предявлено до виконання у Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження наділений правами й іншими повноваженнями, передбаченими Законом України «Про виконавче провадження»( ч. 3 ст. 18 даного Закону).

31.10.2018 року старшим державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1В винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст. 4 ЗУ Про виконавче провадження (а.с.5).

Відповідно до п. 6 ч.4 ст. 4 ЗУ Про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Згідно із п.3 ч.3 ст. 18 ЗУ Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до ч.5 ст. 18 ЗУ Про виконавче провадження під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (абз. 1 ч.4 ст. 18 ЗУ Про виконавче провадження).

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що державний виконавець мав можливість самостійно зясувати дату народження та ідентифікаційний номер боржника, в той час, як стягувач таким правом не наділений.

Таким, чином, суд приходить до висновку, що повідомлення про повернення виконавого документу стягувачу без прийняття до виконання від 31.10.2018 року є передчасним, а дії головного державного виконавця щодо винесення вказаного повідомлення є неправомірними.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 роз'яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК (в редакції від 03 серпня 2017 року), у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, зокрема, постановити ухвалу про зобов'язання державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання або зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження, оскільки вказаним Законом передбачено і інші підстави для повернення виконавчого листа та відмови у відкритті виконавчого провадження, які підлягають самостійній перевірці державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд вважає подана скарга підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 124, 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 15, 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447-451 ЦПК України, керуючись ст. ст. 260, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1В задоволити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 щодо винесення 31.10.2018 року повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Шамотайло О.В.