Ухвала

23 січня 2019 року

м. Київ

справа №695/500/17

провадження №61-44953св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя - доповідач),

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна, товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Черкаської області від 04 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Бородійчука В. Г., Василенко Л. І., Фетісової Т. Л.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу

Кобелєвої А. М., товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор Плюс»), у якому просив визнати недійсним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А. М. від 25 вересня 2015 року про державну реєстрацію за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» права власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 156,7 кв. м., зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєву А. М. усунути перешкоди в користуванні позивачем спірним житловим будинком шляхом поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно попереднього запису про реєстрацію за громадянином ОСОБА_1 права власності на цей житловий будинок та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» права власності на спірний житловий будинок.

Позовна заява мотивована тим, що за умовами кредитного договору від

09 лютого 2007 року, укладеного між АТ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк», у подальшому «Омега-Банк») та ОСОБА_1, останній отримав в кредит грошові кошти в розмірі 38 000 доларів США на умовах, визначених договором, зі строком погашення з 09 лютого 2007 року

по 08 лютого 2017 року.

Виконання умов кредитного договору забезпечено договором іпотеки, укладеним 09 лютого 2007 року, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку належний йому на праві власності будинок АДРЕСА_1, загальною площею 156,7 кв. м.

Відповідно до договору факторингу від 28 листопада 2012 року та витягу з реєстру заборгованостей боржників від 28 листопада 2012 року

ПАТ «Сведбанк», правонаступник ПАТ «Омега Банк», відступило

ТОВ «ФК «Вектор Плюс» свої права вимоги за зобов'язаннями по кредитному договору від 09 лютого 2007 року.

У провадженні Золотоніського МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованості в сумі 388 407,60 грн за виконавчим листом, виданим 08 лютого 2012 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області.

Накладений постановою відділу ДВС Золотоніського МУЮ від 20 лютого 2012 року арешт на спірний житловий будинок було скасовано постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року. Вказана постанова про арешт житлового будинку втратила чинність, а з нею припинено обтяження нерухомого майна після прийняття Київським апеляційним адміністративним судом ухвали від 23 грудня 2015 року.

24 листопада 2016 року постановою державного виконавця Золотоніського МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області відкрито виконавче провадження з примусового виконання наведеного вище виконавчого листа, одночасно з відкриттям виконавчого провадження державним виконавцем було винесено постанову про арешт всього майна боржника, в тому числі й житлового будинку АДРЕСА_1.

При зверненні до відділу ДВС ГТУЮ в Черкаській області ОСОБА_1 було повідомлено, що державні виконавці не проводили звернення стягнення на житловий будинок, який перебуває у валютній іпотеці, оскільки предметом примусового виконання наразі є стягнення грошових коштів за виконавчим листом 08 лютого 2012 року. При цьому, внаслідок дії мораторію на звернення стягнення на предмет іпотеки по валютним кредитам, державні виконавці обмежені у праві реалізовувати арештоване нерухоме майно (житлову нерухомість).

Позивач указує, що оформлення права власності на спірний будинок за

ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відбулося шляхом прийняття рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Кобелєвої А. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25 вересня 2015 року. У графі підстави виникнення права власності наведено договір іпотеки від 09 лютого

2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Золотоніського нотаріального округу Сахно В. І.

Тобто, на момент вчинення приватним нотаріусом Кобелєвою А. М. рішення про державну реєстрацію спірного будинку за ТОВ «ФК «Вектор Плюс», даний будинок перебував під арештом, який не був знятий в уставленому законом порядку.

Позивач також посилається на те, що йому не направлено жодне письмове повідомлення з боку ТОВ «ФК Вектор Плюс» про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 09 лютого 2007 року та не надано жодного примірника договору про переведення прав іпотекодержатель

від ПАТ «Сведбанк» до ТОВ «ФК Вектор Плюс», оскільки такі документи є передумовою для початку процедури звернення стягнення на предмет іпотеки.

Про наведені обставини ОСОБА_1 стало відомо лише 03 лютого

2016 року - в ході ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, позивач вважає, що процесуальний строк на оскарження вказаного рішення приватного нотаріуса Кобелєвої А. М. слід обліковувати саме з цього моменту.

На думку позивача, вказане рішення відповідача про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25 вересня 2015 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області

від 12 червня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А. М. від 25 вересня 2015 року про державну реєстрацію за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» права власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 156,7 кв. м.

Зобов'язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєву А. М. усунути перешкоди в користуванні позивачем житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно попереднього запису про реєстрацію за громадянином ОСОБА_1 права власності на вказаний житловий будинок та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» права власності на наведений вище житловий будинок.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що при відступленні права вимоги за іпотечним договором, особа, яка вчинила таке відступлення має письмово повідомити боржника про такі дії. Відсутність належних доказів дотримання іпотекодержателем ТОВ «ФК «Вектор Плюс» вимог статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо надсилання іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення, які подаються державному реєстратору відповідно до пункту 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 (далі - Порядок) свідчать про передчасність звернення стягнення на заставне майно.

Місцевий суд дійшов висновку, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс» подавало приватному нотаріусу Кобелєвій А. М. не у повному обсязі визначені Законом та Порядком документи, які необхідні для проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки.

Починаючи з 07 червня 2014 року для примусового відчуження нерухомого житлового майна, яке є предметом іпотеки, необхідно дотримання такої умови, як згода власника про незастосування положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Вказаної процедури дотримано не було. Окрім цього заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього наведеного Закону. Наявність в реєстрі запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде знято.

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 04 вересня 2018 рокурішення суду першої інстанції скасовано, провадження у справі закрито.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції прийшов помилкового висновку про те, що спір у цій справі не є публічно-правовим, так спірні правовідносини пов'язані з невиконанням цивільно-правової угоди, а саме іпотечного договору.

Проте місцевий суд не врахував, що ОСОБА_1 обґрунтовано незаконністю дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А. М. відповідача як суб'єкта, наділеного владно-управлінськими функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, тобто предмет та підстава позову ОСОБА_1 жодним чином не пов'язані з майновими правами, з виконанням чи невиконанням цивільно-правових угод.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду, справ повернути на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що закриваючи провадження у справі, апеляційний суд не врахував, що вимоги щодо скасування права власності на нерухоме майно є похідними від спору про звернення стягнення на предмет іпотеки та підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аргументами касаційної скарги також указано те, що апеляційний суд не звернув увагу на існуючу судову практику Великої Палати Верховного Суду у подібних справах про оскарження рішень приватних нотаріусів про реєстрацію права власності на житлову нерухомість громадян, яка була предметом іпотеки.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Враховуючи, що касаційна скарга ОСОБА_1 містить посилання на порушення правил предметної та суб'єктної юрисдикції, дану справу слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостою статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про скасування реєстрації права власності на житловий будинок, що перебуває в іпотеці та усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Черкаської області від 04 вересня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко

І. М.Фаловська