Справа № 545/2057/19
Провадження № 2/545/1047/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Шелудякова Л.В., за участю секретаря судового засідання Нагорної І.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом до Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначала, що вона ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 є спадкоємицею за законом після померлої, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , яка є її матір`ю. За час життя матір заповіт не склала, після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 3, 57 га, яка розташована на території Супрунівської сільської ради. Вказувала, що не змогла вчасно звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини, так як знаходилася на стаціонарному лікуванні. Ураховуючи викладене просила суд, визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання до Полтавської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері

Позивач у судове засідання не з`явилася, направила до суду свого представника. Представник позивача адвокат Жовницька В.І. надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала задовольнити.

Представник Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справ за відсутності їх представника , проти задоволення позову не заперечував.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише уразі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Супрунівською сільською ради Полтавського району Полтавської області 25 серпня 2005 року (а.с. 5).

Померла ОСОБА_5 є матір`ю позивача відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданий 01 березня 2004 року Савинським виконавчим комітетом Плесецького району Архангельської області (а.с. 10).

ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 » після одруження відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.4).

Померла ОСОБА_5 за час життя заповіт не склала, після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну та земельну ділянку площею 3,57 га, яка розташована на території Супрунівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій, відповідно до довідки виконавчого комітету Супрунівської сільської ради за № 150/02-25 від 26.02.2018 р. (а.с.12).

Відповідно до довідки від 29.03.2018 року Полтавська районна державна нотаріальна контора на усне звернення гр. ОСОБА_1 , повідомляє, що згідно даних Спадкового реєстру та алфавітних книг Полтавської районної державної нотаріальної контори, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 спадкова справа не відкривалась (а.с. 11).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини .

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийнятті спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якої передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливо судочинства.

Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність, якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримана розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини є перебування позивача на стаціонарному лікуванні, незнання діючого законодавства. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, керуючись ч.3 ст.1270 ЦК України, а саме, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову.

Керуючисьст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229, 247, 259, 263, 265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суддя

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Супрунівської сільської про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання до Полтавської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників, які брали участь у справі:

Позивач :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 адреса: АДРЕСА_2

Відповідач:

Супрунівська сільська ради Полтавського району Полтавської області, , с. Супрунівка, Полтавського району, Полтавської області, вул. Соборна, буд. 3.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Шелудяков