Справа: 164/986/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

1 лютого 2019 року. Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним позовом, обґрунтовуючи заяву тим, що від шлюбу з відповідачем мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки ОСОБА_3 доньку матеріально не забезпечує, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, ОСОБА_2 просила суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 930 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

В дане судове засідання позивач не з'явилася, проте подала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити та, у випадку неявки відповідача, ухвалити заочне рішення у справі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 вищевказаного Кодексу унормовано, що при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 27 квітня 2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано. Від даного шлюбу мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 3).

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_3 має можливість сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 930 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, який є достатнім з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, а тому суд приходить висновку про задоволення позову.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 768 гривень 40 копійок судового збору.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180-182, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263 - 265, 280-282, 430ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, жителя АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_1, аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі, в розмірі 930 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 2 липня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська