КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/1008/19
УХВАЛА

06.09.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Швець А.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради

про усунення перешкод у користуванні домоволодінням шляхом перебудови самочинно збудованої споруди,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2019року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, в якій просить суд зобов`язати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) за власнийрахунок (кошт) здійснити перебудову об`єкта незавершеного будівництва, щобудується на земельній ділянці з кадастровим номером :34:014:0196, щознаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом приведення домоволодіння до первісного стану, шляхом знесення самочинно-збудованих споруд, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Одночасно з позовною заявою позивачем було надано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд заборонити ОСОБА_2 та/або будь-яким іншим особам здійснювати дії, спрямовані на будівництво, реконструкцію споруд, їх частин та інших конструкцій, що будуються на території меж земельної ділянки з кадастровим номером :34:014:0196, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 до вирішення даної справи по суті.

В обґрунтування вимог заяви позивач посилається на те, що вона - ОСОБА_1 є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та земельних ділянок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , площею 0,0453га, кадастровий номер :34:014:0136, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва; земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,0048 га, кадастровий номер :34:014:0137, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 є власником суміжного будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

На цей час, як вказує позивач, розпочаті будівельно-монтажні роботи на належній відповідачеві земельній ділянці, що направлені на реконструкцію та зведення будівлі, зокрема, відповідач самовільно збудувала гараж, робить перебудову будинку, що підтверджується фотофіксацією, при цьому, вона, як суміжний власник, не надавала свою згоду щодо проведення таких дій.

Тобто, на думку позивача, відповідні будівельно-монтажні роботи проводяться

самочинно з грубими порушеннями будівельних норм та правил, зокрема, але не виключно, п. 3.13 та п. 3.19 Державних будівельних норм «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень. ДБН 360-92» в частині порушення відстані між житловими будинками та їх поверховості.

Позивач стверджує, що від зазначених робіт, в її будинку з`явились численні тріщини, що є реальним пошкодженням власності позивача.

Таким чином, позивач вважає, що порушення відповідачем будівельних норм та правил призводить до порушень її прав, зокрема, вона фактично позбавлена можливості ефективно використовувати своє домоволодіння та земельну ділянку.

На даний, як вказує позивач, відповідач та пов`язані з нею особи продовжують активно здійснювати будівельно-монтажні роботи з порушенням належної поверховості та відстані між її домоволодінням та спорудами, що зводяться відповідачем, чим самим перешкоджають їй у реалізації права безпечного користування власним домоволодінням. Більш того, через будівельно-монтажні роботи, що здійснюються з порушенням відстані на межі із її земельної ділянкою та домоволодінням, відповідач створює реальну загрозу пошкодження та/або знищення частини її домоволодіння.

З урахуванням викладеного, вважаючи, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення судом позовної заяви, ОСОБА_1 звернулася до суду із відповідною заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2019рокубуло прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по вказаній цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - ОСОБА_1 є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та земельних ділянок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , площею 0,0453га, кадастровий номер :34:014:0136, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва; земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,0048 га, кадастровий номер :34:014:0137, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва, на підставі договорів купівлі-продажу та державного акту на право власності на земельну ділянку.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідач - ОСОБА_2 є власником суміжного будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

З наявної в матеріалах справи фотофіксації вбачається, що на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 , ведуться будівельні роботи з реконструкції та зведенні будівлі.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 та п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням вказаного вище роз`яснення Пленуму Верховного суду України, суд вважає, що тимчасове обмеження права здійснювати дії, спрямовані на будівництво, реконструкцію споруд, їх частин та інших конструкцій, що будуються на території меж земельної ділянки з кадастровим номером :34:014:0196, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без обмеження права володіння та користування земельною ділянкою та домоволодінням, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів відповідача.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги предмет розгляду даної справи, суд вважає вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким фізичним та юридичним особам здійснювати дії, спрямовані на будівництво, реконструкцію споруд, їх частин та інших конструкцій, що будуються на території меж земельної ділянки з кадастровим номером :34:014:0196, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 , співмірними із заявленими позовними вимогами, вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом заяви позивача.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 та будь-яким фізичним та юридичним особам здійснювати дії, спрямовані на будівництво, реконструкцію споруд, їх частин та інших конструкцій, що будуються на території меж земельної ділянки з кадастровим номером :34:014:0196, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 , до вирішення справи по суті.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам для відома та виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності в момент її підписання суддею, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`ятнадцятиднів з дня її складення, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Малиновським РВ УМВС України в Одеській області 13 березня 1996 року.

Боржник: ОСОБА_2 , АДРЕСА_6 .

Суддя Петренко В. С.