Провадження № 22-ц/801/180/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 рокуСправа № 127/19405/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Якименко М.М., секретар Кирилюк Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2018 року, ухваленого суддею Антонюком В.В. в м. Вінниці, (повний текст рішення складено 15 листопада 2018 року) у справі за заявою ОСОБА_3, за участю заінтересованої особи - УДМС України у Вінницькій області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

встановив:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, у якій просила встановити, що ОСОБА_4, який згідно Посвідки про народження НОМЕР_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року, і ОСОБА_4, який зазначений батьком ОСОБА_5 в свідоцтві про народження серії НОМЕР_2, виданого 14 травня 1964 року, є однією і тією ж особою та є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і є дідом по лінії батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заява мотивована тим, що заявник народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в Республіці Молдова. 09 серпня 2014 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та прийняла і зареєструвала прізвище ОСОБА_3. Після розірвання шлюбу 18 серпня 2015 року залишила собі прізвище ОСОБА_3.

З вересня 2013 року заявник проживає у місті Вінниця та навчається в Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І. Пирогова. Батько заявника ОСОБА_5 є громадянином України та проживає в м. Вінниці з 2013 року. Мати заявника ОСОБА_8 має посвідку на постійне проживання в Україні з 25 травня 2018 року.

В 2013 році заявник виявила бажання прийняти громадянство України та проживати в Україні. На даний час ОСОБА_3 має посвідку на тимчасове проживання.Зазначає, що звернулась за місцем проживання в територіальне відділення УДМС України у Вінницькій області із заявою про надання їй громадянства України, а саме в 2-й міський відділ Державної міграційної служби у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області. Після роз'яснення та консультації працівники служби надали заявнику перелік документів, які потрібно зібрати для набуття громадянства України за територіальним походженням, в якому зазначено про необхідність надання свідоцтва про народження діда.

Заявник надала свідоцтво про народження діда, проте вивчивши його працівники служби повідомили, що цей документ не підтверджує родинні відносини її батька та діда, оскільки прізвище діда в свідоцтві записано не ОСОБА_4, а ОСОБА_4 Через граматичну помилку при написанні прізвища діда заявника в посвідці про народження, ОСОБА_3 не може зараз довести перед компетентними органами свою спорідненість з її дідом. Отримати відповідний документ з архіву немає можливості через втрату у роки війни книг реєстрації актів громадянського стану.

Вищевикладене стало підставою для звернення заявника до суду з даною заявою.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2018 року позов задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_4, який згідно Посвідки про народження НОМЕР_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року і ОСОБА_4, який зазначений батьком ОСОБА_5 в Свідоцтві про народження серії НОМЕР_2, виданого 14 травня 1964 року, є однією і тією ж особою та є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 і дідом по лінії батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погодившись із вказаним рішенням, Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області подало на нього апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову.

Скарга мотивована тим, що рішення прийнято без врахування всіх обставин справи, з порушенням норм процесуального права. Зокрема, вирішити питання отримання громадянства України громадянкою Молдови ОСОБА_3 можливо і іншим шляхом, не звертаючись до суду із заявою про встановлення юридичного факту; у прохальній частині заяви заявниця просить встановити факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_4 є одна і та ж особа, являється батьком ОСОБА_5 та відповідно дідом заявниці, однак не надала оцінку тому, що у даних осіб різниця у прізвищі не лише у букві «і» а й у «м'якому знаку».

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу УДМС України у Вінницькій області без задоволення.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Яс слідує із матеріалів справи, ОСОБА_3 звернулась із заявою до Управління ДМС України у Вінницькій області про отримання громадянства України за територіальним походженням.

Однак, під час перевірки документів виявлено розбіжності в документах у написанні прізвища її діда та батька, що не підтверджує родинні відносини між ними, а звідси і її родинні відносини з дідом.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

За змістом ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Судами встановлено, що у свідоцтві про народження ОСОБА_3 (заявника), перекладеного з румунської мови на українську, зазначено, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Бєльці, Республіка Молдова. Її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.30).

Заявник звернулася до суду як ОСОБА_3, оскільки копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_4, виданого повторно 19.12.2014, підтверджується, що 09.08.2014 ОСОБА_7 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №2016, внаслідок чого заявник змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_3 на ОСОБА_3 (а.с.19).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 18.08.2015, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 розірвали шлюб 18.08.2015, після державної реєстрації розірвання шлюбу заявнику присвоєно прізвище ОСОБА_3 (а.с.18).

Згідно архівного витягу із запису акта про реєстрацію шлюбу від 23.12.1962, перекладеного на українську мову, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, уклали шлюб 23.12.1962. Після укладення шлюбу ОСОБА_10 змінила прізвище на ОСОБА_3(а.с.23).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.05.1964, виданого російською мовою, «ОСОБА_4 та ОСОБА_14» є батьками «ОСОБА_5», який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 від 14.05.1964, перекладеного з російської мови на українську мову, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_14 (а.с.7).

Згідно копії паспорта громадянина України, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, прізвище російською мовою зазначено як ОСОБА_5 (а.с.10-12).

Відповідно до посвідчення особи, перекладеного із румунської мови на українську, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, народився в с. Бакша, Савранський район, Одеса (а.с.16).

У довідці № К-2091/1 від 13.07.2018, виданою Державним архівом Одеської області зазначено, що книги реєстрації актів про народження за 1939-1941 роки с. БакшаСавранського району Одеської області не передавалися на зберігання до Державного архіву Одеської області, оскільки вважаються втраченими у роки війни, у зв'язку з чим не можливо підтвердити народження ОСОБА_5 у 1939-1941 роках та надати архівну довідку (а.с.9).

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність підстав для встановлення факту родинних відносин заявника з особами, вказаними у заяві, встановивши всі необхідні для вирішення цього питання обставини.

Твердження апелянта про можливість вирішення громадянкою Молдови ОСОБА_3 питання про отримання громадянства іншим шляхом, не звертаючись із заявою до суду про встановлення юридичного факту, апеляційним судом до уваги не беруться, оскільки питання про підстави набуття громадянства судом не вирішувалось, заявник звернулася до суду із заявою саме для підтвердження родинних відносин між нею, її батьком та дідом.

Апелянт стверджує, що судом взято до уваги обставини, які відсутні у прохальній частині заяви, і дані обставини взяті до уваги судом без заяви ОСОБА_3 про зміну предмету позову.

Дані твердження апелянта на думку колегії суддів полягають в тому, що заявник зазначив про розбіжність прізвища лише в одній букві «и» та «і», але суд описав розбіжність у прізвищах ще й в наявності та відсутності м'якого знаку.

Дані мотиви апеляційної скарги не заслуговують на увагу, так як із змісту заяви вбачається розбіжність прізвищ в буквах «и» та «і», а також у наявності та відсутності в прізвищах м'якого знаку. Дана мотивація не може бути підставою для скасування рішення суду, який встановив всі необхідні обставини для вирішення питання про встановлення факту родинних відносин, так як завданням цивільного судочинства є вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав фізичних осіб.

Пояснення апелянта про те, що суд взяв до уваги вказані обставини без заяви про зміну предмета позову є безпідставними, так як ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, яка розглядається в порядку окремого провадження. В позовному провадженні такого роду заяви не розглядаються (за відсутності спору). Із заявою в порядку позовного провадження заявник не зверталась, а тому в даному випадку не можна говорити про зміну предмету позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду у вирішенні справи по суті та не дають підстав вважати, що судом неправильно застосовані норми матеріального права або порушені норми процесуального права.

Проте, у свідоцтві про народження ОСОБА_5 (батько заявника) серії НОМЕР_2 його батьком (дід заявника) зазначений ОСОБА_4 (російською мовою) (а.с.6). Судом у другому абзаці резолютивної частини рішення зазначено «ОСОБА_4, який зазначений батьком ОСОБА_5 в Свідоцтві про народження серії НОМЕР_2, виданого 14 травня 1964 року» замість «ОСОБА_4 (російською мовою), який зазначений батьком ОСОБА_5 в Свідоцтві про народження серії НОМЕР_2, виданого 14 травня 1964 року».

Отже, суд допустився помилки, яка підлягає виправленню шляхом викладення резолютивної частини рішення в новій редакції, враховуючи вищезазначене.

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин. За таких обставин рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2018 року змінити.

Викласти другий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:

"Встановити факт, що ОСОБА_4, який згідно Посвідки про народження НОМЕР_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року і ОСОБА_4 (російською мовою), який зазначений батьком ОСОБА_5 в Свідоцтві про народження серії НОМЕР_2, виданого 14 травня 1964 року, є однією і тією ж особою та є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 і дідом по лінії батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2".

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Т.Б. Сало

Судді: О.В. Ковальчук

М.М. Якименко