Справа № 305/1185/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 січня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в сладі:

судді - доповідача - Готри Т.Ю.,

суддів - Джуги С.Д., Куштана Б.П.,

з участю секретаря - Чучка Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 08 листопада 2018 року, ухваленого суддею Марусяк М.О., повний текст рішення виготовлено 12 листопада 2018 року, в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, -

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_2, в особі представника ОСОБА_3, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 1 лютого 2013 року, який зареєстровано у виконавчому комітеті Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області за актовим записом №08. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають постійно з нею та знаходяться на її повному утриманні і вихованні. З відповідачем вони фактично не проживають у шлюбі вже близько шести місяців, спільного господарства не ведуть, не мають спільного сімейного бюджету, проживають за різними адміністративними адресами, в зв'язку із чим сімейні зв'язки між ними, вже давно втрачені з підстав неоднакового підходу до вирішення сімейно-побутових питань. Основною причиною розірвання шлюбу являється зловживання відповідачем алкогольними напоями, внаслідок чого затіваються постійні сварки, непорозуміння, докори з його боку, а на зауваження щодо його безвідповідальності з приводу сімейного життя та збереження цієї сім'ї, останній уваги не звертає. З цих та інших об'єктивних обставин вважає, що шлюб між ними існує лише формально, примирення є неможливим.

З часу народження дітей, відповідач майже не переймається проблемами виховання та утримання спільних дітей, не забезпечує в повному, необхідному обсязі їх матеріально, в зв'язку з чим, сім'я перебуває в важкому матеріальному становищі. Власного житлового будинку вона не має, проживає у будинку своїх батьків, не має земельної ділянки, з якої б мала певний дохід, а коштів, які вона має, на утримання двох дітей не вистачає. Відповідач постійного місця роботи не має, займається сезонними заробітками, тому слід вважати, що його дохід (заробіток) є нерегулярним та мінливим. Зважаючи на відносно молодий вік ОСОБА_4, вважає, що останній має можливість, в тому числі фінансову, для сплати на її користь аліментів на утримання дітей у розмірі по 1500 (одній тисячі п'ятсот) гривень на кожну дитину, оскільки він є працездатною, продуктивного віку особою, а інших утриманців, за якими б він вів догляд та/чи витрачав свої кошти, в нього не має. На підставі наведеного просила суд шлюб між нею та ОСОБА_4 розірвати, після реєстрації розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище - ОСОБА_2, стягнути з відповідача на її накористь аліменти на утримання дітей, встановивши їх у твердій грошовій сумі по 1500 (одній тисячі п'ятсот) гривень щомісячно на кожну дитину окремо із відповідною індексацією, починаючи з дня подання до суду позовної заяви до досягнення дітьми повноліття, а також вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 08 листопада 2018 року позов задоволено.

Шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 11 лютого 2013 року у виконавчому комітеті Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №8 - розірвано.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 відновлено дошлюбне прізвище - ОСОБА_2.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши їх у твердій грошовій сумі по 1500 (одній тисячі п'ятсот) гривень, щомісячно, на кожну дитину окремо із відповідною індексацією згідно чинного законодавства, починаючи з 05 липня 2018 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2204,80 (дві тисячі двісті чотири) гривні 80 копійок понесених судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 704,80 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 просить зазначене рішення суду в частині стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 1500 (одній тисячі п'ятсот) гривень щомісячно на кожну дитину - скасувати, як необгрунтоване, та постановити нове рішення, яким зменшити суму щомісячної сплати ним аліментів та вирішити питання про розподіл судового збору в сумі 2204,80 гривень. Вказує на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано того, що він не має постійного місця роботи, тимчасово працює по найму у населення села, у якому проживає, ніяких доходів та надходжень на даний час немає. Крім того, він є єдиним сином своїх престарілих батьків, які є пенсіонерами, часто хворіють, потребують сторонньої допомоги та догляду за ними з його боку, в зв'язку з чим він не може виїжджати на сезонні роботи за межі області або за кордон. Оскільки постійної роботи в місці його проживання немає, тому сам знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно.

Сторони у судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому їх неявка згідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений шлюб 11 лютого 2013 року, який зареєстровано у виконкомі Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №8 (а.с. 10).

Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 23 квітня 2013 року та серії НОМЕР_2 від 01 вересня 2015 року записано відповідача ОСОБА_1 (а.с. 11, 12).

На даний час діти перебувають на утриманні матері ОСОБА_2 Позивач ОСОБА_2 ніде не працює, індивідуальною трудовою та підприємницькою діяльністю не займається, у районному центрі зайнятості на обліку не перебуває, власного житлового будинку та власної земельної ділянки не має, разом з дітьми проживає у будинку батьків. Вказані обставини підтверджуються довідками виконавчого комітету Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №1161 від 04.07.2018 та №1162 від 04.07.2018, актом обстеження матеріально-побутових умов №152 від 04.07.2018 (а.с. 13, 14, 15).

Відповідач ОСОБА_4, в порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, судом першої інстанції враховано матеріальне становище дітей, а саме те, що вони є малолітніми, не мають доходу, матеріальне становище відповідача, який являється працездатною особою, має мінливий дохід, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина у нього не має, протилежне ним не доведено.

Посилання скаржника на те, що він не має постійного місця роботи, доходів та надходжень, в зв'язку з чим знаходиться у скрутному матеріальному становищі, а також те, що він є єдиним сином своїх престарілих батьків, які є пенсіонерами, часто хворіють та потребують його догляду, не є підставою для зменшення розміру аліментів, встановленого судом.

Також, судом першої інстанції правильно, у відповідності до ст.137, ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача стягнуто в користь позивача судові витрати по справі, які підтверджені документально, а саме, витрати за надання правничої допомоги в сумі 1500 гривень та 704,80 гривень судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду, за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд першої інстанції, враховуючи вимоги ст. 182, 183, 184 СК України, правильно дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до ст.375 ЦПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відповідача ОСОБА_4 без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 08 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 січня 2019 року.

Суддя-доповідач: Судді: