Дата документу 29.01.2019 Справа № 318/1276/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 318/1276/18
Провадження №22-ц/807/720/19
Головуючий в 1-й інстанції - Комишня Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,
секретарБабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 13 листопада 2018 року, постановлену у м. Кам'янка-Дніпровська у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права спільної сумісної власності на будинок,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_6 про визнання права спільної сумісної власності на будинок. В позові просила розстрочити сплату судового збору.

Ухвалою суду від 08 червня 2018 року, заяву ОСОБА_5 про розстрочення судового збору задоволено, відстрочено сплату судового збору за вимогу майнового характеру, щодо визнання права власності на частину будинку у розмірі 2063,45 грн. до початку підготовчого судового засідання.

Ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 13 листопада 2018 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 2 ч. ст. 136 ЦПК.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що залишення позову без розгляду та скасування заходів забезпечення позову поставило під загрозу захист майнових та житлових прав апелянта, оскаржувана ухвала порушує право апелянта на справедливий суд, а несплата судових витрат не може бути перешкодою доступу до судового захисту.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_6 зазначає, що ухвала суду постановлена з урахування процесуального законодавства, є законною та обґрунтованою, а вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_5 07.06.2017 року подала до суду позов до ОСОБА_6 про визнання права спільної сумісної власності на будинок, який містив дві позовні вимоги майнового та немайнового характеру.

За позовну вимогу немайнового характеру, щодо визнання будинку АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя, позивачкою відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», сплачено суму судового збору у розмірі 704,80 грн., що підтверджується оригіналом квитанції (а.с.1).

Що стосується вимоги майнового характеру, щодо визнання за позивачкою права власності на вказаний будинок, то ОСОБА_5 заявлено клопотання про розстрочку сплати судового збору.

Відповідно до ухвали суду від 08.06.2018 року, ОСОБА_5 відстрочено сплату судового збору за вимогу майнового характеру у розмірі - 2063,45 грн. до початку підготовчого судового засідання.

Залишаючи позовну заяву без розгляду на підставі ч. 2 ст. 136 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в установлений судом строк, а саме до початку підготовчого судового засідання, судові витрати не сплатила, а це є підставою для залишення позову без розгляду на підставі ст. 257 ЦПК України.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно ч.2 ст. 136 ЦПК України якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.

Відповідно до п.8 ч.2 ст. 257 ЦПК України, суд постановлює ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Ухвалою 18.06.2018 року позовну заяву ОСОБА_5 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, за відсутності підтвердження сплати судового збору, однак за наявності ухвали суду від 08.06.2018 року про відстрочення його сплати до початку підготовчого судового засідання.

На момент початку підготовчого судового засідання 13.11.2018 року судовий збір позивачкою сплачений не був, що було підставою для залишення позову без руху і надання позивачці можливості сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

Окрім цього матеріали справи не містять доказів того, що позивача була обізнана з ухвалою суду від 08.06.2018 року про відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до оригіналу квитанції (а.с.130), 13.11.2018 року в день постановлення ухвали про залишення позову без розгляду ОСОБА_5 сплачено судовий збір у відповідному розмірі - 2063,45 грн.

На підставі вищезазначеного, ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду, не можна визнати законною та обґрунтованою, тому відповідно ст.379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 13 листопада 2018 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 30 січня 2019 року.

Судді: С. В. Кухар

О. В. Крилова

О. З. Поляков