Головуючий у суді першої інстанції: Чередніченко Н.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року Київським апеляційним судом в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року, постановлену у складі судді Чередніченко Н.П., за результатами розгляду заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Антоновича, 122» про забезпечення позову у цивільній справі №752/12524/19 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Антоновича, 122» до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння та стягнення коштів за час незаконного користування майном,-

УСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСББ «Антоновича, 122» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння та стягнення коштів за час незаконного користування майном. Просило витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 частину допоміжних приміщень, площею 24,3 кв.м. та повернути їх у власність співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ; визнати незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39624653 від 12 лютого 2018 року, прийняте державним реєстратором Київської філії КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Дідичуком І.А. та скасувати запис № 24785115 про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна: нежилі приміщення (літ. А) загальною площею 188,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Антоновича, 122» заборгованість з оплати внесків за утеплення буднику та внесків за користування частиною допоміжних приміщень, площею 24,3 кв.м., за період з червня 2016 року по травень 2019 року, три проценти річних та збитки, завдані інфляцією, в загальному розмірі 84 193,37 грн.

Одночасно із позовною заявою ОСББ «Антоновича, 122» подало заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - нежилі приміщення (літ. А), загальною площею 188,8 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_1 Зазначило, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на майно, частина якого, належить ОСББ «Антоновича, 122», була протиправно зареєстрована як цілісний комплекс за відповідачем ОСОБА_1 , а тому вона вправі вільно нею розпоряджатися. Відповідачем на даний час вживаються активні дії щодо відчуження цих нежитлових приміщень. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав та інтересів ОСББ.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року заяву ОСББ «Антоновича, 122» про забезпечення позову задоволено.

Забезпечено позов, шляхом накладення арешту на належний ОСОБА_1 об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 000) - нежилі приміщення (літ. А), загальною площею 188,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду,ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати. Зазначає, що суд першої інстанції розглянув заяву без виклику сторін, не вказав в мотивувальній частині ухвали, які саме докази обґрунтовують можливість відчуження спірних приміщень. Звертає увагу, що спір виник щодо користування додатковим приміщенням площею 24,3 кв.м., а суд наклав арешт на об`єкт нерухомості, площею 188,8 кв.м., який належить їй на праві власності. Вона не розміщувала оголошення на сайті «dom.rіа» про продаж майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 188,8 кв.м. Вважає, що таке оголошення подано самим позивачем для створення підстав для забезпечення позову.

В додаткових поясненнях від 14 серпня 2019 року ОСОБА_1 зазначила, що ніякої заборгованості перед ОСББ «Антоновича, 122» у неї не існує, а навпаки, наявна переплата. Тобто, ціна позову ОСББ «Антоновича, 122» не відповідає дійсності, а заява позивача про забезпечення позову подана з метою незаконного арешту її майна.

15 серпня 2019 року представник ОСББ «Антоновича, 122» подав відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року залишити без змін. Вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для виклику сторін в судове засідання, визнав даний вид забезпечення позову співмірним заявленим позовним вимогам.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з наведених у ній підстав.

Ковальчук І.В. , яка діє в інтересах ОСББ «Антоновича, 122», проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 визначено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позову ОСББ «Антоновича, 122» посилалося на те, що співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 є власниками допоміжних приміщень, площею 24,3 кв.м., які є частиною приміщень (літ. А) загальною площею 188,8 кв.м., право на які було незаконно зареєстроване за ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим ОСББ «Антоновича, 122» і просило скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на вказані приміщення та витребувати з володіння відповідачки частину допоміжних приміщень, площею 24,3 кв.м.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 , яка зареєструвала за собою право власності на приміщення (літ. А) загальною площею 188,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , може їх відчужити, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для забезпечення позову ОСББ «Антоновича, 122» шляхом накладення арешту на зареєстрований за ОСОБА_1 об`єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення (літ. А), загальною площею 188,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Невжиття таких заходів забезпечення позову може суттєво ускладнити ефективний захист або поновлення оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому, слід врахувати, що ЦПК України визначає забезпечення позову як тимчасове обмеження, що вживається судом у зв`язку з розглядом конкретної справи з метою забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову або поновлення прав, за захистом яких звернувся заявник.

Тому, накладення арешту на вказані приміщення не можна розцінювати як суттєве порушення прав ОСОБА_1 .

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що, забезпечуючи позов про витребування приміщення площею 24,3 кв.м., суд незаконно наклав арешт на приміщення загальною площею 188,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з огляду на наступне.

Як встановлено судом та не заперечувалося відповідачкою в судовому засіданні, приміщення площею 24,3 кв.м. є складовою частиною приміщення загальною площею 188,8 кв.м., що належить ОСОБА_1 Спірне приміщення не має ідентифікуючих ознак, які б надали суду можливість чітко виокремити його при вирішенні питання про забезпечення позову.

Крім того, ОСББ «Антоновича, 122» в позовній заяві також просило стягнути з відповідачки суму коштів в розмірі 84 193,37 грн. А відтак, доводи відповідачки щодо неспівмірності вжитих судом заходів забезпечення позову є безпідставними.

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що оголошення на сайті «dom.rіа» про продаж майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 188,8 кв.м. було розміщене самим позивачем, оскільки такі доводи не підтверджені жодними доказами.

Також, є безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що питання забезпечення позову було вирішено без її участі. Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно вимог статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 09 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді