Справа № 242/59/19
Провадження № 2/242/423/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидівської територіальної громади, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про визнання права власності на частину квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову зазначив, що він з дружиною ОСОБА_2 та дітьми: ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 мають на праві власності квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Проте, з'ясувалось, що оригінал свідоцтва про право власності на житло втрачено. Для отримання дублікату звернувся до ДП «Селидіввугілля», але отримав відмову, бо Служба приватизації державного житлового фонду п/о «Селидіввугілля», яка була створена у складі ВО «Селидіввугілля», була ліквідована. Про втрату документа давав оголошення у газеті. Іншим чином відновити втрачений документ не має можливості. Просив визнати за ним право власності на 1/5 частину трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 60,14 кв.м. та житловою площею 44,7 кв.м., яка належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло № 14166, видане 13 січня 1998 р. Службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидіввугілля» та зареєстрованого в Селидівському БТІ 02.02.1998 р. за № 287.

Ухвалою суду від 11.01.2019 р. провадження по справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідачі у строк, визначений судом в ухвалі про відкриття провадження, відзиву не надали.

Суд, відповідно до ч.5, 8 ст.279 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволеню виходячи з наступного.

Позивачем в обґрунтування позову надані наступні докази.

Так, згідно копії Свідоцтва № 14166 від 13.01.1998 р., виданого Службою приватизації державного житлового фонду п-о «Селидіввугілля», квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві власності ОСОБА_1 та членам його родини: жінці ОСОБА_2, сину ОСОБА_4, сину ОСОБА_1 та донці ОСОБА_3. на праві спільної часткової власності(а.с.17-20).

ОСОБА_3 17.11.2001 р. уклала шлюб із ОСОБА_6 та взяла прізвище чоловіка (а.с.14).

ОСОБА_1 22.12.2018 р. звертався до Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області за фактом втрати документів на право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Згідно наказу від 20.06.2001 р. № 97 «Про ліквідацію служби приватизації» п/о «Селидіввугілля» підприємство було ліквідовано, документи передані до місцевого архіву (а.с.16).

ОСОБА_1 було надруковано оголошення про втрату документів у газеті «Наша зоря» № 46 від 22.11.2018 р. (а.с.23-30).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 48 ЗУ «Про власність» передбачено, що Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом.

Враховуючи вищевикладене, те, що іншого шляху для відновлення порушеного права, крім судового, у позивача немає, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись 264, 265, 279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, до Селидівської міської ради, , юридична адреса: Донецька область, м.Селидове, вул.К.Маркса, 6, ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_5, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_7, ІПН НОМЕР_3, мешкає за адресою: АДРЕСА_3, ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_4, мешкає за адресою:АДРЕСА_4, про визнання права власності на квартиру - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 60,14 кв.м. та житловою площею 44,7 кв.м., яка належить ОСОБА_1 та членам його рожини: жінці ОСОБА_2, сину ОСОБА_4, сину ОСОБА_7 та донці ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло № 14166, видане 13 січня 1998 р. Службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидіввугілля» та зареєстрованого в Селидівському БТІ 02.02.1998 р. за № 287.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя