Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 вересня 2019 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі судового засідання Брагіній І.В.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1 ,заінтересована особа П`ята Запорізька державна нотаріальна контора,територіальна громада в особі Запорізької міської ради,про встановлення факту проживання однією сім*єю чоловіка та жінки без шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2018 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 без шлюбу.

В заяві зазначає,що в період з 1999 р.до 05.07.2013 р.вона та ОСОБА_2 разом мешкали однією сім`єю як чоловік та дружина у квартирі за адресою АДРЕСА_1 ,яка перебуває у користуванні заявника були пов*язані спільним побутом,мали взаємні права та обов`язки і спільний бюджет.

ІНФОРМАЦІЯ_1 2000 р.заявник народила сина ОСОБА_3 ,біологічним батьком якого є ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 разом із своїм батьком ОСОБА_4 був зареєстрований за іншої адресою: АДРЕСА_2 .

У 2009 р.після смерті батька ОСОБА_2 ,заявник організувала його поховання,а після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ,поховала і його.

18.10.2013 р.заявник подала у П`яту Запорізьку державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ,інших спадкоємців він не має,проте 21.04.2014 р.постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності документів про родинні відносини між нею та спадкодавцем ОСОБА_2 .

Посилаючись на те,що в період з 1999 р.по час смерті у 2013 р. більше п`яти років вона та ОСОБА_5 .спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу,спір про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 відсутній, ОСОБА_1 просить суд встановити зазначений вище юридичний факт,від якого залежить виникнення її права на спадщину після смерті ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала та пояснила,що з 1999 р. у неї з ОСОБА_2 виникли близькі стосунки, ОСОБА_2 вселився до неї у квартиру за адресою АДРЕСА_1 ,де вони постійно мешкали як чоловік та дружина ІНФОРМАЦІЯ_1 2000 р.заявник народила сина ОСОБА_3 ,батьком якого є ОСОБА_2 В період спільного проживання шлюбу не реєстрували, мали загальний бюджет,взаємні права та обов`язки,кожен вирішував певні побутові проблеми,разом виховували дітей,в інших шлюбах не перебували.В період спільного проживання вони обоє працювали,за рахунок спільних коштів оплачували житло,де мешкали,та квартиру,де був зареєстрований ОСОБА_2 разом з батьком.Після смерті батька ОСОБА_2 ,заявник організувала його поховання,так само і після смерті ОСОБА_2 поховала його на кладовищі в с.Матвіївка поряд з батьками.Просить суд встановити факт проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 05.07.2008 р.по 05.07.2013 р.,від якого залежить виникнення її права на спадщину після смерті ОСОБА_2

Представник заявника ОСОБА_6 підтримав заяву ОСОБА_1 ,з урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів вважає її законною та обґрунтованою.

Представник заінтересованої особи Запоізької міської ради за довіреністю Онищенко Л.А. просила суд у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити як не підтвердженій доказами,а зазначені у заяві елементи сімейного життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не вказують про наявність між ними фактичних шлюбних відносин.

Всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши пояснення учасників справи,допитавши свідків,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

За змістом ст.3 СК України,сім`я визначається як первинна та основна складова суспільства,ознаками якої є сумісне проживання осіб,пов`язаних спільним побутом,що мають взаємні права та обов`язки.

Сім`ї притаманні біологічна,господарська та ідеологічна функції,які спрямовані на народження дітей,спільне споживання доходів ,ведення сумісного домашнього господарства,бізнесу,утримання та виховання дітей в любові,взаємній повазі,довірі.

Згідно ст.7 СК України,чоловік та жінка мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах.

Чоловік та дрружина перебувають під захистом закону лише в зареєстрованому шлюбі (частина друга статті 21 Сімейного кодексу України), причому такого захисту вони не позбавляються навіть тоді, коли дружина й чоловік з поважних причин (навчання, робота, лікування, необхідність догляду за батьками, дітьми тощо) не проживають спільно.

Поняття «фактичних шлюбних відносин» поширюється на ті сімейні союзи, які не визнані державою,та існують і існували без чіткої системи правового регулювання.

Погоджуючись на «фактичний шлюб», чоловік та жінка тим самим допускають певну невизначеність подальших відносин у юридичному розумінні, оскільки їх зміст становлять взаємні права та обов`язки.

Як встановлено з матеріалів справи,в період з 22.03.1994 р. ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 ,який був розірваний рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.04.2001 р.(а.с.5)

ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі не перебував(а.с.46)

За поясненнями ОСОБА_1 ,в період з 1999 р.вона та ОСОБА_2 підтримували певні стосунки,які з перебігом часу ставали більш близькими,а у 2000 р.вона народила сина ОСОБА_3 ,біологічним батьком якого є ОСОБА_2 ,проте документально батьківство ОСОБА_2 не оформлено.

З 1999 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були пов*язані спільним побутом,мали взаємні права та обов`язки і спільний бюджет,разом мешкали однією сім`єю як чоловік та дружина у квартирі за адресою АДРЕСА_1 ,яка перебуває у користуванні заявника.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер(а.с.12).

Висновки суду щодо наявності ознак сім`ї під час проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без шлюбу ґрунтуються на наступному.

Свідок ОСОБА_8 суду показала,що протягом 20-ти років вона знайома з ОСОБА_1 ,з якою мешкає в одному будинку та підтримує дружні відносини.Протягом щонайменше останніх 14-ти років ОСОБА_1 мешкала однією сім`єю з ОСОБА_2 ,який вселився до її помешкання як чоловік,у 2000 р. ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_3 ,батьком якого є ОСОБА_2 ,що він під час спілкування визнавав та виховував сина саме як рідного.Під час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вели спільне господарство,свій заробіток кожен віддавав у бюджет сім`ї,спільно купували для потреб сім`ї меблі,продукті.Вони також були пов`язані взаємними правами та обов`язками щодо ведення домашнього господарства ,вихованням як спільної дитини,так і дітей ОСОБА_1 від інших чоловіків. Між ними були хороші особисті відносини як між чоловіком та жінкою,разом святкували дні народження,інші свята,ходили у гості. ОСОБА_2 мешкав у квартирі ОСОБА_1 як у своїй сім1ї,його батько мешкав окремо,за ним ОСОБА_1 під час хвороби здійснювала догляд,а після смерті організувала поховання.

Свідок ОСОБА_9 суду показав,що він з 2003 р.мешкає у АДРЕСА_3 ,де на час розгляду справи є головою ОСМД. ОСОБА_1 мешкала з ОСОБА_2 однією сім`єю ще до 2003 р., вони мали спільного сина ОСОБА_3 ,коли ОСОБА_2 тимчасово не працював,він допомагав ОСОБА_1 ,яка працює двірником у ОСМД.Разом вони робили покупки продуктів харчування,гуляли з дітьми та собакою,відносини між ними вказували на ознаки взаємин як між чоловіком та дружиною.При влаштуванні ОСОБА_2 на роботу,свідок як голова ОСМД надавав йому довідку про фактичне мешкання за адресою ОСОБА_1 Комунальні послуги по квартирі ОСОБА_1 сплачувались за всіх мешканців,в тому числі за ОСОБА_2 до дня його смерті.

Свідок ОСОБА_10 суду показав,що більше 40 років знав сім`ї ОСОБА_11 та його батьків, ОСОБА_2 більше 10-ти років проживав однією сім`єю з ОСОБА_1 у її квартирі по АДРЕСА_3 ,є батьком її сина ОСОБА_3 ,якого визнавали онуком батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_12 проживали як чоловік та дружина,вели спільне господарство,їх сім`я не відрізнялась від інших. ОСОБА_2 мав певні проблеми з алкоголем,свідок допомагав йому влаштуватись на роботу,а коли той помер,матеріально допоміг ОСОБА_1 організувати його поховання на кладовищі с.Матвіївка поряд з батьками.

Свідок ОСОБА_13 показав,що він є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Весь період його життя від народження,який свідок може пригадати,його батьки разом мешкали за адресою АДРЕСА_1 ,вели спільне господарство,кожен з них працював,мав певні домашні обов`язки. ОСОБА_2 виховував його як рідного сина так само,як і дітей ОСОБА_1 від інших чоловіків,водив у лікарню,до школи,зустрічав після занять,разом з заявником робив покупки необхідного для сім`ї.У неробочий час вони сім`єю гуляли у парку,робили «вилазки» на природу, ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 відвідував батьківські збори у школі.Батьки разом оплачували комунальні послуги,кілька разів свідок з ними ходив до пункту оплати з цією метою.Пригадує дідуся ОСОБА_4 ,якого навідував ще у малому віці,після смерті ОСОБА_2 ,його поховали поряд з батьками.

Згідно довідки від 02.03.2006 р.,яка була видана ОСОБА_2 головою ЖБК »Металург-2»,він мешкав без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно довідки від 11.01.2010 р.,яка була видана ОСОБА_1 головою ОСМД »Металург-2»,вона мешкала та вела спільне господарство з ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 з 1999 р.по 2013 р.до часу його смерті(а.с.11).

ОСОБА_2 мав реєстрацію проживання за адресою АДРЕСА_2 ,згідно наданих копій квитанцій та за поясненнями ОСОБА_14 ,19.04.2012 р.,05.04.2013 р.нею були внесені певні кошти на оплату комунальних послуг за вказане помешкання(а.с.6-7).

Також суду надані копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 ,батька ОСОБА_2 ,яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.29),поховання якого здійснювала ОСОБА_1 (а.с.30),так само як і поховання ОСОБА_2 (а.с.31).

Вказані фактичні обставини під час розгляду справи не спростовані

З урахуванням цих обставин,суд вважає доведеним той факт,що проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_15 однією сім*єю без шлюбу почалося з 1999 р.,оскільки у 2000 ІНФОРМАЦІЯ_3 .народився їх спільний син ОСОБА_16 ,саме з цього часу між ними склалися усталені відносини,що притаманні подружжю,пов`язаному спільним побутом,веденням господарства,вихованням дітей,виконанням взаємних обов`язків та реалізацією прав.

За поясненнями заявника ,які підтвердили і свідки,спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинили внаслідок смерті останнього 05.07.2013 р.

З матеріалів спадкової справи № 496-2013 до майна померлого ОСОБА_2 суд встановив,що вона була заведена ІНФОРМАЦІЯ_4 .за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 ,до складу спадщини входить квартира за адресою АДРЕСА_2 (а.с.50-57).

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 відсутні.

Постановою нотаріуса від 21.01.2014 р.було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 ,оскільки заявником не надані документи на підтвердження родинних відносин із спадкодавцем.

Згідно зі статтею 1264 цього Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до відкриття спадщини.

Саме такими міркуваннями ОСОБА_1 мотивує своє звернення до суду.

Представник заінтересованої особи Запорізької міської ради просила суд відмовити у задоволенні заяви з тих підстав,що,на її думку, досліджені судом докази не підтверджують наявності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактичних шлюбних відносин.

Суд не погоджується з позицією представника Запорізької міської ради,оскільки вважає доведеним належними та допустимими доказами тривалість часу спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в одному помешканні,ведення ними спільного господарства,виконання взаємних обов`язків як за життя,так і після смерті ОСОБА_2 ,зокрема, ОСОБА_1 щодо його поховання та поховання його батька ОСОБА_17 ,тобто їхня сім`я виконувала аналогічні функції,що й сім`я, створена на основі зареєстрованого шлюбу (дітонародження, виховання дітей, взаємної матеріальної підтримки та співпраці).

Крім того,свідки підтвердили факти спільного вирішення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 побутових,господарських питань,виховання дітей,відсутність у ОСОБА_2 інших родичів,достовірність показань свідків під сумнів не ставилась.

Ті обставини,що народження спільної дитини та шлюбу між собою зазначені особи не зареєстрували за передбаченою законом процедурою,на висновки суду не впливають,оскільки не спростовують встановлених фактичних обставин та не вказують на відсутність ознак сім`ї під час тривалого часу спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,можуть розцінюватись як прояв легкодумності учасників осіб,пов`язаних певними відносинами,щодо своєї подальшої долі та реалізації певних прав у майбутньому.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Оскільки іншим способом заявник не може встановити факт,від якого залежить виникнення її майнових прав,спір про право відсутній,вона обґрунтовано звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту.

На підставі ст.3,7,74 СК України,ст.4,18,293,315,319 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім*єю чоловіка та жінки без шлюбу-задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,однією сім*єю без шлюбу в період з 05.07.2008 року по 05.07.2013 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко