УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Красновського В.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

24.01.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на обєкт незавершеного будівництва за адресою: м.Херсон, вул.Причальна, 98 та заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1) подальше будівництво до винесення рішення по справі та накласти арешт на автомобіль ВАЗ-21101, реєстраційний №ВТ3628АН, зареєстрований МРЕВ ДАІ м.Херсон 23.06.2007 року, та заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1) користуватись автомобілем до винесення рішення по справі. Заяву передано судді Майдан С.І. 25.01.2019 року.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову": єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі (п.1.); розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку з застосуванням відповідних заходів.

Отже, закон пов'язує забезпечення позову з неможливістю чи утрудненням виконання судового рішення.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 26 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З позову ОСОБА_1 вбачається, що предметом позову є визнання права власності на 1/2 частину спірного незавершеного будівництва, 1/2 частину земельної ділянки та 1/2 частині автомобіля ВАЗ-21101.

В заяві про забезпечення позову заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що на день подачі позову до суду проведено експертизу для оцінки даного обєкту. Проте, відповідач всупереч її волі продовжує будівництво на даному обєктів, що значно ускладнить його поділ в майбутньому, адже шлюб між ними розірвано і надалі відповідач будує будинок за власний кошт. Крім того, позивач вказує, що спірний автомобіль відповідач використовує, а особливості автомобіля можуть призвести до його знищення чи зменшення цінності внаслідок користування або потрапляння у ДТП.

Враховуючи предмет позову, оскільки йдеться про поділ обєкту незавершеного будівництва за адресою: м.Херсон, вул.Причальна,98, а також транспортного засобу, суд дійшов переконання про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, а саме: в частині заборони відповідачу здійснювати подальше будівництво обєкту незавершеного будівництва за адресою: м.Херсон, вул.Причальна, 98, та в частині заборони відповідачу відчужувати зазначене нерухоме майно та спірний транспортний засіб. Даний вид забезпечення позову знаходиться у прямому звязку із предметом позовної вимоги, і не вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, призведе до порушення майнових прав позивача. Такий захід забезпечення позову буде достатнім та співмірним із заявленими позивачем вимогами, оскільки існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

В частині накладення арешту та заборони відповідачу користуватись спірним автомобілем заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявник не надав належних і допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач здійснює керування транспортним засобом з порушенням Правил дорожнього руху України, та існує реальна загроза втрати спірного майна, також не надано доказів на підтвердження наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи про те, що автомобіль може бути пошкоджений чи знищений відповідачем, є припущенням, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України не є належним доказуванням.

У звязку із зазначеним суд вважає, що захід забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу користування спірним транспортним засобом, який пропонує позивач, порушує майнові права відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що в цій частині заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.81, 149-153, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) відчуження нерухомого майна обєкту незавершеного будівництва за адресою: м.Херсон, вул.Причальна, 98.

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) подальше будівництво об'єкту незарешеного будівництва за адресою: м.Херсон, вул.Причальна, 98.

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) відчуження автомобіля ВАЗ-21101, реєстраційний №ВТ3628АН, зареєстрований МРЕВ ДАІ м.Херсон 23.06.2007 року.

В решті заяву залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п.15.5. ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: С.І.Майдан

Ухвала підлягає негайному виконанню з 28.01.2019 року.

Суддя: С.І.Майдан