Справа № 200/5457/13-ц
Провадження № 2-з/932/146/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська Лукінова К.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 200/5457/13-ц, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа № 5457/13-ц.

З канцелярії суду в провадження судді Лукінової К.С. 09.09.2019 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 200/5457/13-ц в якій він просить накласти арешт на земельну ділянку, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 200/5457/13-ц підлягає поверненню заявнику, оскільки вона подана без додержання вимог встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, відповідно до п. 2, п. 6, п. 7 ч. 1ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; п. 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову; п. 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності.

Разом з тим, заява про забезпечення позову, подана позивачем, не містить відомостей, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 151 ЦПК України та пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та інші відомості, потрібні для забезпечення позову, а саме: відомості про актуального власника спірного майна з додаванням відповідних доказів цим обставинам, відомості про існуючі погрози знищенню чи пошкодженню майна, тощо як підстави забезпечення позову.

Крім цього, до заяви не додано доказів сплати судового збору заявником, який повинен становити 384,20 грн., або докази чи відомості, за яких заявник звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Таким чином, через наявність вищевказаних недоліків суд позбавлений можливості перевірити співмірність заявлених позовних вимог обраному ОСОБА_1 способом забезпечення позову.

Цивільній процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову.

В заяві відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та інші відомості, потрібні для забезпечення позову (перелічені в цій ухвалі вище), тому суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, що є присічними, а тому підлягає поверненню заявнику, оскільки вказані вище обставини не дають змоги суду прийняти законне та обґрунтоване рішення за даною заявою.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимогст. 151 ЦПК України, провертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 200/5457/13-ц - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: К.С. Лукінова