ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5489/19 Справа № 183/6294/18 Суддя у 1-й інстанції - Крохмалюк І.П. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Городничої В.С.

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" про стягнення суми страхового відшкодування та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 23 березня 2018 року він, як страхувальник, уклав з відповідачем, як страховиком, договір страхування шляхом складання електронного полісу добровільного страхування від нещасних випадків № DNSKNS-182N0RS. 11 червня 2018 року стався страховий випадок, в результаті якого ОСОБА_1 отримав відкриту черепно-мозкову травму та забійну рану тім`яної області. Звернувшись до лікарів, позивачем отримано лікування на суму 5048 грн. 99 коп. Таким чином, за умовами полісу, сума страхового відшкодування дорівнює 20% від витраченої позивачем суми, а саме 1009 грн. 79 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача. Для виплати страхового відшкодування позивачем подано відповідачу заяву та всі необхідні документи, передбачені договором. 13 червня 2018 року він отримав відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування, яка мотивована тим, що подія, яка трапилася, не є страховим випадком. У зв`язку з цим, позивач вважає, що оскільки відповідач виплату страхової суми за договором у визначений строк не здійснив, він повинен також сплатити позивачу пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання за період з 04 липня 2018 року по день звернення до суду 01 жовтня 2018 року. Також, позивач вказує, що діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в 5000 грн.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено, з чим позивач не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

ТДВ "СК "Кредо" відповідно до ст. 360 ЦПК України подав відзив, в якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2019 року без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 березня 2018 року між ОСОБА_1 , як Страхувальником та ТДВ СК КРЕДО", як Страховиком, укладено договір страхування, шляхом складання електронного полісу добровільного страхування від нещасних випадків № DNSKNS-182N0RS. Предметом договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи. Згідно з умовами Договору і правил страхування, Страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування Страхувальнику або Вигодонабувачеві, а Страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору і Правил страхування.

Застрахованою особою за договором є позивач, а страхова сума склала 50000,00 грн.

Пунктом 6 Договору встановлено, що страховими випадками згідно цього Договору і Правил страхування є наступні події, які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії Договору страхування, та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку (медичними закладами, судом тощо). Пункт 6.1.2. договору передбачає страховий випадок - Ушкодження здоров`я Застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, згідно Додатку № 1 до Правил страхування, в тому числі: ушкодження м`яких тканин тіла; ушкодження нервової системи, черепно-мозкова травма. При цьому, в примітці до п.6.1.2 сторонами погоджено, що розмір виплати в % від Страхової суми по Застрахованій особі згідно п.5 Договору. Повний перелік пошкоджень та розмір суми виплати зазначено в таблиці № 1 «Ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку та розмір страхових виплат за страховими випадками» Додатка № 1 до особливих умов добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ правил страхування (далі - таблиця № 1).

П.6.2 Договору страхування встановлено, що нещасним випадком за цим Договором слід вважати раптову, випадкову, короткочасну, незалежну від волі Застрахованої особи (Страхувальника, Вигодонабувача, спадкоємця) подію, що фактично відбулась і внаслідок якої настав розлад здоров`я (травматичне пошкодження, опіки, відмороження, випадкове гостре отруєння отруйними рослинами, хімічними речовинами (промисловими або побутовими), недоброякісними харчовими продуктами (за винятком сальмонельозу, дизентерії), ліками; ботулізм; захворювання кліщовим енцефалітом (енцефаломієлітом), поліомієлітом, сказ внаслідок укусу тварини, правець) Застрахованої особи або її смерть. Не дає підстав для здійснення страхової виплати отримання внаслідок травми садин, припухлостей м`яких тканин та ран до 2 кв. см та глибиною до підшкірної клітковини, а також ушкоджень, що потребують безперервного стаціонарного та/або амбулаторного лікування строком менше 3 днів. Захворювання, у тому числі раптові та професійні, не відносяться до нещасних випадків. Нещасними випадками також є наступні події, які призвели до розладу здоров`я або смерті Застрахованої особи: утоплення, поразка блискавкою або електричним струмом, укус тварин або отруйних комах, змій, проникнення стороннього тіла, протиправні дії третіх осіб.

Згідно з приміткою п. 12.2. Договору страхування, договір укладено на підставі електронної заяви Страхувальника. Договір складено в електронному форматі та підписано електронними підписами шляхом направлення Страховиком або його страховим агентом одноразового ідентифікатора на мобільний телефон Страхувальника та введення Страхувальником в програмні комплекси Страховика або його страхового агента отриманого одноразового ідентифікатора.

11 червня 2018 року позивач направив на адресу відповідача заяву про настання страхової події із вказівкою про те, що 11 червня 2018 року о 00:00 год в м. Дніпро Застрахованою особою отримано пошкодження здоров`я у виді забитої рани тім`яної області. Короткий опис події: оступився, упав, вдарився головою та втратив свідомість. Рвана рана на голові.

До заяви позивачем додано медичний документ - довідка № 60/8 від 11 червня 2018 року, згідно з якою вбачається, що позивач знаходився під наглядом лікаря хірурга з 11 червня 2018 року з приводу відкритої черепно-мозкової травми, забійної рани тім`яної області (рана довжиною до 5 см). Довідка видана для пред`явлення за місцем вимоги.

12 червня 2018 року складено страховий акт № Z185BPB70000F0, за яким прийнято рішення відмовити у виплаті страхового відшкодування на тій підставі, що подія не входить до переліку пошкоджень, зазначених у Додатку № 1 до Правил добровільного страхування від нещасних випадків (Таблиці № 1).

Відповідачем розглянуто заяву позивача та листом від 13 червня 2018 року відмовлено у виплаті страхового відшкодування з підстав того, що описана подія кваліфікується як не страхова подія. Дана подія не визнається страховою, оскільки не входить до переліку пошкоджень, зазначених у п. 6.1.2 Договору страхування та Додатку № 1 до особливих умов добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ правил страхування.

Позивачем також надано копію документу, з якого вбачається те, що 21 вересня 2018 року проведено медичний огляд позивача та призначено лікарські засоби. Чеки від 09 серпня 2018 року про сплату 596,80 грн., від 27 липня 2018 року про проведення інтравітреального введення вартістю 4300,00 грн., придбання крапель для очей Флоксал на суму 152,19 грн. 26 липня 2018 року, придбання медичних засобів: гінко, реноцит, мексиприм, шприців, пакету маленького на суму 596,80 грн. 09 серпня 2018 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що забійна рана сама по собі не є страховим випадком у розумінні договору (Таблиці № 1), тобто не є подією, з настанням якої виникає обов`язок Страховика сплатити страхове відшкодування і лише після утворення рубців після загоєння рани, яка перевищує площу 2,0 кв.см, або довжину 5 см., а також і інших умов, передбачених Таблицею № 1, отримання та надання відповідних медичних документів установленого зразка у страховика виникає обов`язок сплатити страхове відшкодування.Також, суд посилався на те, що не відповідає змісту договору позовна вимога позивача про сплату страхового відшкодування, у розмірі 20% від витраченої на лікування ушкодження суми, оскільки умовами договору передбачено інша вихідна величина для підрахунку суми страхового відшкодування, ніж сума витрат на лікування і відшкодування витрат на лікування (чи їх частину) у будь-якому вигляді не передбачено умовами зазначеного договору страхування, договір встановлює виключно відсоткове співвідношення від страхової суми за відповідне ушкодження згідно Таблиці №1.

Враховуючи відмову у позові про виплату страхового відшкодування, суд дійшов висновку про необхідність у відмові у задоволенні позовних вимог про стягнення пені та моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що відповідач, відмовляючи у виплаті страхового відшкодування ухиляється від виконання взятих на себе обов`язків, чим не виконує зобов`язання за договором; ОСОБА_1 надано страховику всі необхідні документи 11 червня 2018 року, згідно з умовами договору, а відповідач повинен був у строк до 18 червня 2018 року прийняти рішення про виплату страхового відшкодування та в строк до 04 липня 2018 року здійснити його виплату; діями відповідача позивачу спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в 5000 грн. Таким чином, апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів не може погодитися із такими доводами апеляційної скарги і відхиляє їх, з наступних підстав.

Згідно ст. 8 Закону України Про страхування страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій особі або іншій третій особі.

Страховими випадками згідно цього договору і Правил страхування є наступні події, які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії договору страхування, та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законодавством порядку (медичними закладами,судом тощо) (п.6.1. договору). Пункт 6.1.2. договору передбачає страховий випадок Ушкодження здоров`я Застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, згідно Додатку № 1 до Правил страхування.

Згідно з приміткою п. 12.2. Договору страхування, договір укладено на підставі електронної заяви Страхувальника. Договір складено в електронному форматі та підписано електронними підписами шляхом направлення Страховиком або його страховим агентом одноразового ідентифікатора на мобільний телефон Страхувальника та введення Страхувальником в програмні комплекси Страховика або його страхового агента отриманого одноразового ідентифікатора. При відтворенні на папері договору страхування Страховиком може бути використано факсимільне відтворення підпису особи, уповноваженої підписувати такі договори, а також відтворення відбитка печатки технічними друкувальними приладами. На письмову вимогу Страхувальника Страховик здійснює вручення Страхового поліса, підписаного оригінальним підписом уповноваженого представника Страховика, в робочий час Страховика за його місцезнаходженням. Страхувальник ознайомлений з «Особливими умовами добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ», затверджених розпорядженням Дирекції №87 від 31.05.2017 р., зареєстрованих Нацкомфінпослуг 11.07.2017 р., реєстраційний номер НОМЕР_1 . Підписанням цього Договору Страхувальник підтверджує, що з інформацією, зазначеною в частині другій ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ознайомлений; згоду застрахованих осіб на страхування отримав.

Як було встановлено судом першої інстанції, на адресу відповідача позивачем був наданий медичний документ (довідка № 60/8 від 11.06.2018 року), згідно якої вбачається, що Застрахована особа отримала 11.06.2018 року травму, у зв`язку з чим ОСОБА_1 встановлений діагноз: Відкрита черепно-мозкова рана. Забійна рана тім`яної області. Рана довжиною до 5 см.

Однак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що забійні рани та садна не є страховим випадком за умовами договору, оскільки не віднесені до Таблиці № 1, що повністю виключає можливість здійснення страхової виплати, адже за умовами договору така виплата здійснюється виключно за переліком пошкоджень, що зазначені саме у цій Таблиці.

Травми м`яких тканин у розумінні Таблиці № 1 можуть стати підставою для виплати виключно внаслідок утворення рубців та пігментних плям, про що чітко зазначено її умовами. Тобто, з огляду на норми Таблиці № 1 така подія могла відноситися до розділу М`які тканини, ст. 57-61,а саме до статті 58.

Стаття 58 Таблиці № 1 передбачає виплату страхового відшкодування у відсотковому співвідношенні від страхової суми за ушкодження м`яких тканин волосистої частини голови, що призвели після загоєння до утворення рубців відповідної довжини чи площі (в залежності від довжини рубців чи їх площі встановлений відповідний відсоток від страхової суми, що і складає розмір відшкодування за відповідною травмою).

Колегія суддів звертає увагу на те, що медичні документи, які були надані позивачем до страхової компанії не містять жодних посилань на утворення рубців та на їх розмір. Крім того, сама по собі рана довжиною до 5 см також не передбачена Таблицею № 1, не свідчить про утворення рубців, до того ж, згідно приміток ст. 59 Таблиці № 1 чітко встановлено, що рішення про проведення страхової виплати за статтями 57, 58, 59 приймається з урахуванням даних лікарського огляду, який проведений після загоєння поверхонь ран, але не раніше ніж через 1 місяць після травми.

Як вбачається, довідка, на яку посилається позивач, датована 11.06.2018 року, а тому видана в день травми, тобто раніше 1 місяця після травми, у зв`язку з чим не містить інформації щодо предмету доказування (виникнення рубця через місяць), а також не містить інформації про настання страхового випадку (ушкодження, яке б було передбачено Таблицею № 1).

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів направлення на адресу відповідача медичного документу, який би свідчив про утворення у Застрахованої особи внаслідок травми рубця (рубців) на підставі лікарського огляду, який був би проведений після загоєння поверхні рани, але не раніше ніж через 1 місяць після травми.

Позивач не позбавлений можливості звернутися повторно до відповідача за умови надання вказаного вище документу, що буде підставою ТДВ СК КРЕДО для перегляду рішення по випадку, що стався 11.06.2018 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість та законність рішення суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, оскільки у розумінні ст. 8 Закону України Про страхування подія, на яку посилається апелянт, не є страховим випадком та з настанням цієї події обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми є таким, що не настав.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України, як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Тож, керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2019року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова