Справа № 487/6425/18
Провадження № 2/487/479/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

14.01.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря судового засідання Гречаної А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В:

28.09.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 166428 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуванні тим, що позивач є власником автомобілю НОМЕР_1. 20.03.2018 року сталося дорожньо-транспортна пригода за участю позивача та відповідача. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.04.2018 року відповідач визнаний винний у скоєнні ним правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно акту огляду транспортного засобу позивача та рахунку-фактури від 03.04.2018 року розмір матеріального збитку, завданий автотранспортному засобу позивача становить 166428,00 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у страховому товаристві «Dominanta». 04.04.2018 року позивач звернувся до страхового товариства «Dominanta» із заявою про виплату страхового відшкодування, але страхове відшкодування не отримано. Відповідач компенсувати заподіяну шкоду відмовляється. Посилаючись на викладене позивач просив позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу без участі позивача та його представника, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

В судовому засіданні встановлено, що 20.03.2018 року о 20 год. 20 хв. в м. Миколаєві на перетині вул. Пушкінська та вул. Потьомкінська біля будинку №30 по вул. Потьомкінській водій ОСОБА_2 керував автомобілем Оpel Omega, держвний реєстраційний номер НОМЕР_2 на регульованому перехресті, при повороті ліворуч, не надав переваги у русі автомобілю Skoda Rapid, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1, який рухався в зустрічному напрямку та коїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.04.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Згідно рахунку-фактури №СФ-004097 від 03.04.2018 року, складеного ТОВ «Експресс-авто» матеріальна шкода завдана ОСОБА_1, внаслідок пошкодження його транспортного засобу «Skoda Rapid», державний номерний знак НОМЕР_3, становить 166428,00 грн.

04.04.2018 року позивач звернувся до в.о. директора ТДВ «СТ «Домінанта» із заявою про виплату страхового відшкодування. В подальшому 09.08.2018 року адвокатом ОСОБА_3 направлено на адресу директора ТДВ «СТ «Домінанта» адвокатський запит щодо надання відомостей про виплату ТДВ «СТ «Домінанта» ОСОБА_1 страхового відшкодування, проте на час звернення до суду з цим позовом страхове товариство не здійснило виплату страхового відшкодування.

У відповідності до положень статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно зі ст.9 зазначеного Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

У відповідності до ст.22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (стаття 1187 ЦК України).

В п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Стаття 1192 ЦК України визначає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Крім того, стаття 1194 ЦК України визначає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки, відповідач винен в пошкодженні автомобіля позивача, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що у позивача є правові підстави, які передбачають право вимагати стягнення збитків з особи, що винна у заподіянні шкоди, адже достовірно встановлено, що відповідач був водієм транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності, а також встановлені всі правові підстави для застосування правил цивільної відповідальності за завдану в даному випадку шкоду.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 263, 265, 280, 282, 289 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (54042, м. Миколаїв, вул. 7 Ялтинська, 8, РНОКПП НОМЕР_4), на користь ОСОБА_1 (65007, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_5) матеріальну шкоду, заподіяну дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 166428,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (54042, м. Миколаїв, вул. 7 Ялтинська, 8, РНОКПП НОМЕР_4), на користь ОСОБА_1 (65007, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_5) судові витрати у розмірі 1664,28 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

У відповідності до п.п. 15.5 ч.1 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, яка вступила в дію з 15.12.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.О. Гаврасієнко