Провадження № 2/520/1580/19
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Гниличенко М.В.
при секретарі - Шпак К.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,-
05.11.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 10.10.2002 року та зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1955, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилася двоє дітей, однак, з 2009-2010 року подружні стосунки припинені, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, відповідач виїхав за межі України, спочатку телефонував та частково надавав матеріальну допомогу дітям, однак останні три роки повністю спілкування припинено, тому подальше збереження сім'ї є недоцільним, у зв'язку із чим, позивачка змушена звернутися до суду із позовом.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, до її повноліття, стверджуючи, що відповідач, будучи батьком дитини, в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. Позивач ОСОБА_1 до судового засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128,130,131 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності до п.11 ст.128 ЦПК України, оскільки відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи від 09.11.18 року відповідач зареєстрованим або знятим з реєстрації по м.Одесі та Одеській області не значиться/а.с.13/.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10.10.2002 року уклали шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1955, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 /а.с.6/.
Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилася дитина : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається із свідоцтва про народження від 31.03.2004 року серія НОМЕР_2, батьками в якому вказані сторони по справі /а.с.9/. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю.
Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства не ведуть, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють.
Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.
За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.
Крім того, розглянувши вимогу позову щодо розірвання шлюбу, та встановивши наявність в сторін спільної неповнолітньої дитини, щодо захисту прав і інтересів якої у позові міститься вимога - про стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що ця вимога підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Законодавством України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1ст.141 СК України). Відповідно до ст.ст.180, 181ч.3, 183ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, частка заробітку (доходу) матері, батька, що стягується як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
При визначенні розміру аліментів суд враховує встановленийст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від 6 до 18 років, встановленого ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», зокрема 2027 грн.
При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітньої дитини.
Крім того, суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.
Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому стягнення аліментів слід рахувати з 05.11.2018 року.
Відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України, на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 гривень, оскільки саме у такому розмірі він був встановлений на момент подання вищевказаного позову до суду.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 141, 187, 211, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 104,105,110,112, 180,182,184 СК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10.10.2002 року міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1955, які від шлюбу мають дитину - розірвати.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 2027 /дві тисячі двадцять сім/ гривень щомісячно, починаючи з 05.11.2018 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4.
В решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768/сімсот шістдесят вісім/ гривень 40 /сорок / копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.02.2019 року.

Суддя Гниличенко М. В.