Ухвала

23 січня 2019 року

м. Київ

справа № 161/8892/16-ц

провадження № 61-24020св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2016 року у складі судді Пушкарчук В. П. та рішення Апеляційного суду Волинської області від 28 квітня

2017 року у складі колегії суддів: Бовчалюка З. А., Шевчук Л. Я., Осіпука В. В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 30 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкСиббанк»), правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 із додатковими угодами від 30 липня 2007 року № 1 та від 27 лютого 2009 року № 2. За умовами вказаного договору банк зобов'язувався надати позичальнику кредит на споживчі потреби в сумі 40 000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 202 000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника

№ НОМЕР_1 строком до 30 липня 2014 року зі сплатою 13,5 % річних.

26 вересня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 укладений договір про надання споживчого кредиту з правилами № 0 із додатковою угодою від 27 лютого 2009 року № 1. Згідно із вказаним договором банк зобов'язувався надати позичальнику кредит на споживчі потреби в сумі 30 000,00 доларів США, що еквівалентно

145 851,00 грн, у формі кредитної лінії шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 строком до 26 вересня

2018 року зі сплатою 16,0 % річних.

Із метою забезпечення належного виконання зобов'язань позичальника за кредитними договорами від 30 липня 2007 року № 0 та від 26 вересня 2008 року № 0 між банком та ОСОБА_4 укладені іпотечні договори від 30 липня 2007 року та від 26 вересня 2008 року, що посвідчені приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Гаврилюк М. В., запис у реєстрі № 1417 та № 1684 відповідно. Згідно із іпотечними договорами відповідач передав в іпотеку банку нерухоме майно - житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 432,7 кв. м, житловою - 270,6 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,1111 га, що знаходиться на території с. Підгайці Підгайцівської сільської ради.

Рішеннями Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 квітня

2013 року та 23 вересня 2013 року позови задоволені, проте рішення ні у добровільному, ні у примусовому порядку не виконані.

Загальна сума заборгованості позичальника станом на 01 липня 2016 року за договором про надання споживчого кредиту від 30 липня 2007 року № 0 складає 42 885,33 доларів США та за пенею в розмірі 448 851,04 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом - 20 284,10 доларів США, заборгованість за процентами - 22 601,23 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, нарахована із 02 липня 2015 року по 01 липня 2016 року - 234 659,54 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, нарахована

із 02 липня 2015 року по 01 липня 2016 року - 214 191,50 грн.

Загальна сума заборгованості ОСОБА_4 станом на 01 липня 2016 року за договором про надання споживчого кредиту від 26 вересня 2008 року

№ 0 складає 52 138,07 доларів США та за пенею в розмірі

435 382,08 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом - 24 218,71 доларів США, заборгованість за процентами - 27 919,36 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, нарахована із 02 липня 2015 року

по 01 липня 2016 року - 171 509,46 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, нарахована із 02 липня 2015 року по 01 липня

2016 року - 263 872,62 грн.

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ «УкрСиббанк» просило звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 432,7 кв. м, житловою площею 270,6 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,1111 га, що знаходиться на території с. Підгайці Підгайцівської сільської ради, з метою погашення заборгованості на користь ПАТ «УкрСиббаанк», що виникла внаслідок невиконання ОСОБА_4 зобов'язань: за кредитним договором від 30 липня 2007 року № 0 за кредитом та процентами в розмірі 42 885,33 доларів США та за пенею в розмірі 448 851,04 грн, за кредитним договором від 26 вересня 2008 року № 0 за кредитом та процентами в розмірі 52 138,07 доларів США та за пенею в розмірі 435 382,08 грн. Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2016 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, загальною площею

432,7 кв. м, житловою - 270,6 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,1111 га, що знаходиться на території с. Підгайці Підгайцівської сільської ради, з метою погашення заборгованості на користь ПАТ «УкрСиббаанк», що виникла внаслідок невиконання ОСОБА_4 зобов'язань: за кредитним договором від 30 липня 2007 року № 0 за кредитом та процентами в розмірі 42 885,33 доларів США та за пенею в розмірі 448 851,04 грн, за кредитним договором від 26 вересня 2008 року № 0 за кредитом та процентами в розмірі 52 138,07 доларів США та за пенею в розмірі 435 382,08 грн.

Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановлено початкову ціну, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки ОСОБА_4 не виконав умови кредитних договорів і не сплатив заборгованість, у іпотекодержателя виникло право звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 28 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2016 року змінено. Доповнено резолютивну частину рішення після третього речення, реченням такого змісту: «Грошове вираження початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановити в сумі 2 685 923,00 грн». У решті рішення залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, проте доповнив його резолютивну частину вказівкою про грошове вираження початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації у вказаній сумі, встановленій звітом про оцінку іпотечного майна.

У червні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду Волинської області від 28 квітня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій не надано належну оцінку заяві про застосування позовної давності, адже банк ще у 2013 році скористався правом на дострокове стягнення заборгованості за кредитними договорами, а тому банк звернувся до суду після спливу позовної давності.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказану цивільну справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2016 року та рішення Апеляційного суду Волинської області від 28 квітня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

В.О. Кузнєцов

С.О. Погрібний