ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1640/19 Справа № 199/5648/18 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі: головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2018 року по справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева Ігоря Вячеславовича про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2018 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев І.В. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку - квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування подання зазначав, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 56637341 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2412/2011, виданого 31.05.2012 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 507 284, 14 грн- за кредитом; 1 700,00 грн - судовий збір; 120, 0 грн - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, всього: 509 104, 14 грн.

20.06.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та розпочато примусове виконання рішення у справі № 2-2412/2011, виданого 31.05.2012 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська та під час проведення виконавчих дій виконавцю стало відомо, що згідно відомостей з державного реєстру іпотек, реєстраційний номер обтяження 390524 іпотекодавцем майна за кредитним договором є ОСОБА_3, а саме 4-кімнатної квартири АДРЕСА_1.

Зважаючи на викладене вище, приватний виконавець у відповідності до с. 50 Закону України «Про виконавче провадження» просив звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27.10.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушевською І.Р. 27.10.2006 року, проте за ним у встановленому законом порядку не зареєстрована.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2018 року подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі АТ "Райффайзен Банк Аваль", просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання приватного виконавця, оскільки вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області перебуває виконавче провадження № 56637341 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2412/2011, виданого 31.05.2012 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 507 284, 14 грн- за кредитом; 1 700,0 грн - судовий збір; 120,0 грн - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, всього: 509 104, 14 грн.

20.06.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та розпочато примусове виконання рішення у справі № 2-2412/2011, виданого 31.05.2012 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська.

Під час проведення виконавчих дій виконавцю стало відомо, що згідно відомостей з державного реєстру іпотек, реєстраційний номер обтяження №90524 іпотекодавцем майна за кредитним договором є ОСОБА_3 , а саме 4-кімнатної квартири АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 Петерило О.С. набув на підставі договору купівлі-продажу, яку в подальшому передав в іпотеку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

У вказаній квартирі зареєстровані : ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (дружина) та їхній неповнолітній син: ОСОБА_8.

Залишаючи без задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, суд першої інстанції правильно виходив з того, що подання приватного виконавця є необґрунтованим та передчасним.

Доводи апеляційної скарги АТ "Райффайзен Банк Аваль" про те, що суд першої інстанції незаконно відмовив у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з частиною першою, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб (пункт 13 частина третя статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з вимогами статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з'ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно. У разі відсутності технічної документації на майно, у зв'язку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення такої документації здійснюється за зверненням виконавця в установленому законодавством порядку за рахунок додаткового авансування стягувача. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня одержання відповідного повідомлення виконавця не авансує витрати, пов'язані з підготовкою технічної документації на майно, виконавчий документ повертається стягувачу, за умови що відсутнє інше майно у боржника, на яке можливо звернути стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. 11 липня 2018 року було складено акт, зі змісту якого вбачається, що виходом виконавця за вищевказаною адресою, встановлено, що двері зачинені, на дзвінки та стук у двері ніхто не реагував. Таким чином, опис майна належного боржникові, не проводився.

Суду не надано належних та допустимих доказів того, що приватний виконавець звертався до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, приватним виконавцем не вчинено в повному обсязі виконавчі дії, спрямовані на виявлення коштів, рухомого майна боржника, на які можна звернути стягнення для погашення боргу.

Звернення стягнення на житловий будинок чи квартиру, в яких проживає особа, є виключним заходом, може бути застосоване в останню чергу, що визначено частинами першою, третьою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», з метою уникнення обмеження конституційних прав громадянина.

Таким чином, звернення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В. з поданням про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку є передчасним.

Між тим, приватний виконавець не позбавлений можливості звернутись до суду з таким поданням, надавши відповідні докази, згідно вимог чинного законодавства.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" - залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Н.М. Деркач

Л.О. Каратаєва

І.Ю. Ткаченко