Справа № 456/2736/18
Провадження № 2/456/262/2019
РІШЕННЯ

іменем України

23 січня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді: Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Стрию справу №456/2736/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

встановив:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 06 січня 2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №6, було зареєстровано їхній шлюб. Від даного шлюбу у подружжя є дочка ОСОБА_3, 15.04.2011р. народження. Позивач посилається на те, що подружжя припинили шлюбні стосунки через те, що у позивача з відповідачем різні характери та різні погляди на життя, спільне життя у них не склалося, що призвело до розпаду їхньої сімї, нормальні подружні стосунки між ними припинено, проживають окремо, у звязку з чим позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача. Крім того, відповідач участі у вихованні дитини не бере, кошти на її утримання не надає, дочка повністю знаходиться на утриманні позивача, тому позивач просить шлюб між ними розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини.

Позивач ОСОБА_1, та її представник в судове засідання не зявились, однак від представника позивача надійшла заява, згідно якої просив розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника, а також уточнено позовні вимоги в частині зміни розміру стягуваних аліментів та відмови від вимоги визначення місця проживання дитини.

Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суду причини своєї неявки, однак подав до суду заяву, згідно якої уточнені позовні вимоги визнає.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає.

Проаналізувавши зібранні по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 12 січня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом серії І-СГ №020155 від 12.01.2006р.

Від даного шлюбу у подружжя є дочка ОСОБА_3, 15.04.2011р. народження.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

При цьому, відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За ствердженням позивача, яке відповідачем не спростовано, шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Неповнолітні діти проживають з позивачем. Вимог про зміну прізвища після розірвання шлюбу позивач не заявляла.

Відповідно до ч.1ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Беручи до уваги те, що відповідач заперечень проти позову не подав, однак подав заяву в якій наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що причини, які спонукають позивача звернутися з позовом на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи інші позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Відповідач визнає дитину своєю, батьківство не оспорює.

Відповідно 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до 181 СК України обов'язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Позивач просила суд визначити аліменти на утримання дітей в розмірі в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

За правилами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини,стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд знаходить заявлений розмір аліментів на дитину обґрунтованим.

Згідно із ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, який належить стягувати з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини, суд виходить з наступного.

За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Враховуючи, що дитина проживає спільно з матір'ю, яка нею опікується постійно, і об'єктивно несе більші витрати на її утримання та враховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дочки належить визначити в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.07.2018 року, тобто з часу пред'явлення позовної заяви до суду, відповідно до ст. 191 СК України, до досягнення дитиною повноліття, у відповідності до ст. 180 СК України.

При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядкуст.192 СК України.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з позивача та відповідача стягнути в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182, 183, 184 СК України, ст.ст. 12, 13, 80, 141, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд,-

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Нечипор) ОСОБА_4, 05 жовтня 1979р. народження та ОСОБА_2, 12 жовтня 1969р. народження, зареєстрований 06 січня 2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №6.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягувати з ОСОБА_2, 12.10.1969р., зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, 05.10.1979р. народження, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, дочки ОСОБА_3, 15.04.2011р. народження в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з 12 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття..

Стягнути з ОСОБА_2, 12.10.1969р., зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн., 80 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1, 05.10.1979р. народження, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн., 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня отримання його копії шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області безпосередньо або через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_5