Дата документу 17.01.2019
Справа №320/4749/18
Провадження №2/320/213/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17січня 2019 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді БахаєваІ.М.
за участі секретаря судового засідання Фурсової Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь борг у сумі 11 250 грн. та судові витрати в сумі 2 900 грн.
ОСОБА_3 вимоги позивач обґрунтовує тим, що у лютому 2017 року до нього звернулась відповідач з проханням дати їй у борг грошову суму у розмірі 11 250 грн., з умовою що вона віддасть позивачеві гроші через шість місяців. Вказану сума була необхідна їй для оформлення спадкової земельної ділянки. Позивач погодився на прохання відповідача. В той же день відповідач отримала від позивача вказану суму грошей та 03 лютого 2017 року в присутності свідків написала власноручно розписку що зобовязується повернути вказані кошти.
Однак відповідач отримавши у борг гроші від позивача, не виконала зобовязання яке взяла на себе. На неодноразові вимоги позивача щодо повернення суми грошей відповідач не реагувала, а потім взагалі почала ухилятися від зустрічі з позивачем.
На момент звернення позивача з вказаним позовом до суду відповідач борг не повернула, чим порушила взяте на себе зобовязання, у звязку з чим позивач змушений звернутись до суду з відповідним позовом.
У судове засідання позивач не зявився, до суду від представника позивача адвоката ОСОБА_4 надійшла заява в якій остання просить розглянути справу за відсутності позивача та його представника, на задоволенні позовних вимог наполягає.
Відповідач в судове засідання не зявилася про час, місце і дату судового засідання була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило. З урахуванням викладеного, суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, вислухавши пояснення позивача, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
03 лютого 2017 року ОСОБА_1 надав у борг ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 11 250 грн., на підтвердження чого ОСОБА_2 власноручно, в присутності свідка ОСОБА_5, написала йому розписку про отримання грошових коштів з зобовязанням повернути вказану суму у період шести місяців./а.с.5/
Розписка від імені ОСОБА_2 про одержання від ОСОБА_1 грошових коштів та зобовязання їх повернути, суд визнає як письмовий доказ укладання договорів позики між сторонами.
Однак, відповідач до теперішнього часу борг не повернула.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязання виникають з підстав, встановлених Цивільним кодексом, а саме: з договорів та інших правочинів.
Статтею 627 ЦПК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагенту та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума боргу в розмірі 11 250 грн.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача потрібно стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 2 900 грн., що підтверджується квитанцією № б/н про оплату юридичних послуг від 15.06.2018 року./а.с.6/
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 18, 141, 247, 258, 264, 265, 268, 352-356 ЦПК України, ст. ст. 11, 509, 526, 530, 543 ЦК України, суд
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Повний текс рішення складено 25 січня 2019 року.
СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ