Ухвала

06 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 766/17992/18

провадження № 61-16544ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», яка подана представником Криловою Оленою Леонідівною , на постанову Херсонського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що відповідного до договору № б/н від 13 лютого 2015 року, відповідач отримала кредит у розмірі 15 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач належним чином свої зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 05 вересня 2018 року утворилась заборгованість у розмірі 41 420 грн 08 коп, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 13 830 грн 27 коп; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 9 149 грн 05 коп; нарахованої пені у розмірі 15 992 грн 18 коп; штрафів у розмірі 500 грн (фіксована частина) та 1 948 грн 58 коп (процентна складова).

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості по кредиту та відшкодувати судові витрати.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 06 березня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № б/н від 13 лютого 2015 року в розмірі 25 427 грн 90 коп, з яких: 13 830 грн 27 коп -заборгованість за кредитом; 9 149 грн 05 коп - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн - штраф (фіксована частина); 1 948 грн 58 коп - штраф (процентна складова), що склалася станом на 05 вересня 2018 року.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 06 березня 2019 року змінено.

Зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 13 лютого 2015 року з 25 427 грн 90 коп до 13 830 грн 27 коп, а судовий збір - з 1080 грн 10 коп до 583 грн 25 коп.

В решті рішення суду залишено без змін.

У вересні 2019 року представник АТ КБ «ПриватБанк» - Крилова О. Л. засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Херсонського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року.

В касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 41 420 грн 08 коп, яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн*100 = 192 100 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Верховним судом не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Разом із тим, Касаційний цивільний суд вважає, що наведені скаржником обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що справа становить виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності у цій справі є передбачуваним, судовий спір було розглянуто судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

З урахуванням наведеного, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» подано касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом

1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», яка подана представником Криловою Оленою Леонідівною , на постанову Херсонського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Коротенко Є. В.