Справа № 509/4675/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року.Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Козирського Є.С.,

при секретарі Алізаде А.Е.,

розглянувши заяву представника заявників, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Лук`ян Сергія Григоровича про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-35/2006 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення порушень права власності, виселення та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,

ОСОБА_2, ОСОБА_5, ВАТ "Одесаелектромашпостачзбут", КП "Овідіопольське РБТІ", Овідіопольської районної ради, Прилиманської сільської ради про визнання приватизації недійсною та визнання ордеру недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2019 року представник заявників, адвокат Лук`ян С.Г., звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просив суд: скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.03.2004р. по справі №2-35/2006 (суддя Кириченко П.Л.) за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ВАТ "Одесаелектромашпостачзбут", КП "Овідіопольське РБТІ", Овідіопольської районної ради, Прилиманської сільської ради про визнання приватизації недійсною та визнання ордеру недійсним, а саме: скасувати арешт на кухню, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований 28.11.2008р. Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційними номерами обтяження № 8240430 та № 8240447.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її донька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є співвласниками квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 16.12.1999р. (видане на підставі розпорядження органу приватизації № 1796 від 13.12.1999р.), ордером НОМЕР_1 від 25.07.1995р., витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно серії ВВА № 004720.

У провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області знаходилась справа

№2-35/2006 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення порушень права власності, виселення та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ВАТ "Одесаелектромашпостачзбут", КП "Овідіопольське РБТІ", Овідіопольської районної ради, Прилиманської сільської ради про визнання приватизації недійсною та визнання ордеру недійсним.

09.02.2006 року Овідіопольським районним судом Одеської області було ухвалено рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 було відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_4 був задоволений.

04.07.2006 року апеляційним судом Одеської області була частково задоволена апеляційна скарга ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09.02.2006 скасовано, постановлене нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 було відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_4 був задоволений частково.

05.10.2007р. Верховним судом України була відхилена касаційна скарга ОСОБА_1,

ОСОБА_2, ОСОБА_5, рішення Апеляційного суду Одеської області від 04.07.2006 року залишено без змін.

У свою чергу, 23.03.2004 року Овідіопольським районним судом Одеської області за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 в межах її зустрічного позову, була постановлена ухвала про забезпечення позову, якою був накладений арешт на кухню, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 28.11.2008 року Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою були зареєстровані відповідні обтяження за № 8240430 та № 8240447 (арешт) вказаного майна.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 04.07.2006 року визнано частково недійсними свідоцтво про право власності на квартиру від 16.12.1999р., розпорядження органу приватизації № 1796 від 13.12.1999р., ордер НОМЕР_1 від 25.07.1995р. в частині приватизації приміщення кухні площею 9,5м.кв.

Таким чином, на даний час в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься інформація про наявність арешту кухні, якою вже не володіють заявниці, але її адреса вказана: квартира АДРЕСА_1, що свідчить про відсутність внесення змін у реєстр із врахуванням рішення апеляційного суду Одеської області від 04.07.2006 року.

У зв`язку з викладеним, заявниці, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вимушені звернутися до суду з даною заявою.

Дослідивши матеріали заяви та долучені до заяви докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову, враховуючи наступне.

У провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебувала справа

№2-35/2006 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення порушень права власності, виселення та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ВАТ "Одесаелектромашпостачзбут", КП "Овідіопольське РБТІ", Овідіопольської районної ради, Прилиманської сільської ради про визнання приватизації недійсною та визнання ордеру недійсним.

09.02.2006 року Овідіопольським районним судом Одеської області було ухвалено рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 було відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_4 був задоволений.

04.07.2006 року апеляційним судом Одеської області була частково задоволена апеляційна скарга ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09.02.2006 скасовано, постановлене нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 було відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_4 був задоволений частково.

Так, згідно наведеному рішенню апеляційного суду Одеської області від 04.07.2006 року визнано частково недійсними свідоцтво про право власності на квартиру від 16.12.1999р., розпорядження органу приватизації № 1796 від 13.12.1999р., ордер НОМЕР_1 від 25.07.1995р. в частині приватизації приміщення кухні площею 9,5м.кв.

05.10.2007 року Верховним судом України була відхилена касаційна скарга ОСОБА_1,

ОСОБА_2, ОСОБА_5, рішення Апеляційного суду Одеської області від 04.07.2006 залишено без змін.

Між іншим, 23.03.2004р. Овідіопольським районним судом Одеської області за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 в межах її зустрічного позову, була постановлена ухвала про забезпечення позову, якою був накладений арешт на кухню, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Наданими суду доказами підтверджено, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 28.11.2008 року Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою були зареєстровані відповідні обтяження за № 8240430 та № 8240447 (арешт) вказаного майна.

Таким чином, на даний час в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься інформація про наявність арешту кухні, якою вже не володіють заявниці, але її адреса вказана: квартира АДРЕСА_1, що свідчить про відсутність внесення змін у реєстр із врахуванням рішення апеляційного суду Одеської області від 04.07.2006 року.

15.12.2017 року набув чинності ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року, який набув чинності з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією кодексу.

Скасування заходів забезпечення позову передбачено ст. 158 ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року. Відповідно до частини першої зазначеної статті суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Згідно з ч. 4 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала, яка відповідно до ч. 5 зазначеної статті може бути оскаржена. Згідно з ч. 7 та ч. 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до діють до повного виконання судового рішення. Частиною 9 та 10 ст. 158 ЦПК України передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9 передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Вказаним пунктом також роз`яснено, що підставою для скасування заходів забезпечення позову також є випадки, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Враховуючи передбачені ст. 158 ЦПК України підстави для скасування заходів забезпечення позову, а саме, ту обставину, що рішення Апеляційного суду Одеської області від 04.07.2006 року у справі набрало законної сили, суд приходить до висновку, що потреба в забезпеченні позову відпала, у зв`язку з чим є підстави для скасування вжитих заходів забезпечення позову у вигляді арешту на кухню, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , отже заява представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2, Лук`ян С.Г., підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 11 ст. 158 ЦПК України примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 260, 261 ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявників, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Лук`ян Сергія Григоровича про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.03.2004р. по справі № 2-35/2006 за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ВАТ "Одесаелектромашпостачзбут", КП "Овідіопольське РБТІ", Овідіопольської районної ради, Прилиманської сільської ради про визнання приватизації недійсною та визнання ордеру недійсним, а саме: скасувати арешт на кухню, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований 28.11.2008 року Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційними номерами обтяження № 8240430 та № 8240447.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Є.С. Козирський