Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.19 р.

Лисичанський міський суд в особі головуючого судді Фастовця В.М., розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, що складає станом на 07.12.2018 - 590 робочих діб і дорівнює 174634,1 грн. та далі 295,99 грн. на добу до винесення рішення суду, обгрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був.

Відзиву на заяву відповідачем не надано.

Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 26 липня 2011 року по 28 липня 2016 року.

Наказом № 699к від 28.07.2016 позивач був звільнений за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, про що в трудовій книжці зроблено відповідний запис № 40 від 28.07.2016.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до абз.2 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку).

Відповідно довідки № 292 від 03.12.2018 середньоденна заробітна плата позивача за календарний день дорівнює 295,99 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обов'язкових платежів (а.с.12), середньомісячне число робочих днів за травень-червень складає (19+22)/2=20,5.

Час затримки розрахунку з 29 липня 2016 р. (наступний день після звільнення) по 17 січня 2019 р. включно складає 29 місяців 19 днів, тобто заробітна плата за час затримки розрахунку визначається за 29 місяців - 29Х20,5Х 295,99 грн. = 175966,06 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обов'язкових платежів,

пропорційно кількості за 3 календарних дні у липні місяці/31 календарних днів у липні місяці Х 20,5 середньомісячна кількість робочих днів Х 295,99 грн. = 587,21 грн.;

17 календарних днів у січні 2019 р./31 календарних днів у січні місяці Х 20,5 середньомісячна кількість робочих днів Х 295,99 грн. = 3327,5 грн.

Загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 179880,71 грн.

Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, надані докази є достатніми та переконливими.

Судовий збір у розмірі 1798,81 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 7, 10, 12, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», , яке знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Малиновського, буд. 1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 179880 (сто сімдесят дев'ять тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 71 коп.з урахуванням суми податків, зборів та інших обов'язкових платежів.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» судовий збір в розмірі 1798 (тисячу сімсот дев'яносто вісім) грн. 81 коп. на користь держави за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030200, код за , банк Казначейство України (ЕАП), ККДБ 22030200, рахунок 001, МФО 899998.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: