Провадження №2/521/3694/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мурзенко М.В.,

при секретарі - Корнієнко Л.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернулась з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 11 жовтня 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2652, про що свідчить Свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 від 11 жовтня 2014 року. Від шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка вказує, між сторонами виникають всілякі непорозуміння з побутових причин, стали часто виникати сварки, що призвело до втрати любові та поваги. Сімейні відносини між сторонами припинені з лютого 2019 року, спільне господарство сторонами не ведеться.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден. Просить розглянути справу у його відсутності.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що з 11 жовтня 2014 року позивачка та відповідач уклали шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2652, про що свідчить Свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 від 11 жовтня 2014 року. Від шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З заяв сторін вбачається, що сторони шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть та проживають окремо.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України).

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час реєстрації шлюбу позивачкою було змінене дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ». Після розірвання шлюбу позивачка просить змінити прізвище на дошлюбне.

Відповідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З врахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу та встановлює порядок виконання рішення суду у відповідній частині.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 200, 258-259, 263-265, 267, 268 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 24, 105, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 11 жовтня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2652 між ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 ) та ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_3 ) - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачці змінити на « ОСОБА_1 ».

Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого воно, після набрання ним законної сили, є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану (відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 115 СК України).

Рішення суду може бути оскаржене учасниками процесу до Одеського апеляційного суду в тридцятиденний термін. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: