Ухвала

Іменем України

01 лютого 2019 року

місто Київ

справа № 666/6814/14-ц

провадження № 61-47056ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Відкрите акціонерне товариство «Херсонський бавовняний комбінат»,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Херсонської області від 25 січня 2016 року у складі колегії суддів: Лісової Г. Є., Бугрика В. В., Семиженка Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 15 листопада 2018 року із застосуванням засобів поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначене судове рішення.

До матеріалів касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовувалось тим, що копію рішення Апеляційного суду Херсонської області від 25 січня 2016 року не отримував, про існування рішення суду апеляційної інстанції дізнався лише 09 жовтня 2018 року із веб-сайту «Судова влада», після чого звернувся до суду першої інстанції із заявою про видачу копії судового рішення та отримав копію оскаржуваного рішення 24 жовтня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2018 року підстави поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк до 26 грудня 2018 року для подання заяви про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, у якій судом запропоновано навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

У січні 2019 року від заявника надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, зокрема клопотання про поновлення стоку на касаційне оскарження, яке обґрунтовувалось тими ж доводами, що наводились заявником раніше при поданні касаційної скарги, зокрема тим, що 09 жовтня 2018 року із сайту «Судова влада» ОСОБА_4 дізнався про рішення Апеляційного суду Херсонської області від 25 січня 2016 року, з повним текстом рішення ознайомився лише 24 жовтня 2018 року.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У статті 44 ЦПК України закріплено обов'язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Аналогічні положення містилися у частині тертій статті 27 ЦПК України 2004 року, яка була чинною на час ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

У рішенні Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34 від 21 грудня 2010 року, Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» Європейський суду з прав людини зазначив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Відповідно до інформації, що наявна на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Апеляційного суду Херсонської області від 25 січня 2016 року оприлюднено 02 лютого 2016 року.

Тобто з 02 лютого 2016 року ОСОБА_4 мав можливість ознайомитись з оскаржуваним судовим рішенням апеляційного суду та своєчасно подати касаційну скаргу. За відсутності доказів протилежного, наданих заявником, Верховний Суд має виходити з презумпції добросовісності дій суду апеляційної інстанції під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суду не надано логічного та зрозумілого пояснення й не наведено відповідного обґрунтування тому, що об'єктивно перешкоджало заявнику ознайомлюватись із оскаржуваним судовим рішенням.

Викладене дає підстави для висновку про те, що заявником не наведено та не підтверджено належним чином підстав для поновлення строку на касаційне оскарження рішення, який пропущений більш ніж 2 роки.

Поновлення процесуального строку, пропущеного у зв'язку зі спливом наведеного надзвичайно тривалого періоду, та за підстав, які не можуть бути визнані переконливими, свідчитиме про порушення судом принципу юридичної визначеності.

У цій справі суд не виявив достатніх підстав для втручання у принцип res judicata.

Аналізуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Апеляційного суду Херсонської області від 25 січня 2016 року не підлягає задоволенню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки заявник пропустив строк на касаційне оскарження на значний термін, саме більше ніж на 2 роки, та не навів належних і переконливих доводів на підтвердження виключних випадків, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України для поновлення такого строку.

Керуючись статтею 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Херсонської області від 25 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» про визнання дійсними договорів купівлі-продажу, визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, спонукання до укладення та підписання актів приймання-передачі об'єктів нерухомого майна відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик