КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 759/5614/15-ц Апеляційне провадження номер 22-ц/824/6091/2019Головуючий у суді першої інстанції - Величко Т.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Горбачова І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2018 року у справі за заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Волохи Вікторії Леонідівни, ОСОБА_2 , третя особа: Відділ Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м. Києві про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та зобов`язання вчинити дію,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з заявою, в якій просив: скасувати у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Волохи Вікторії Леонідівни, ОСОБА_2 , третя особа: Відділ Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, в частині вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру; прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Волохи Вікторії Леонідівни, ОСОБА_2 , третя особа: Відділ Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м. Києві про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та зобов`язання вчинити дію.

В обґрунтування вимог заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник вказував, що задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та визнаючи недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , видане на ім`я ОСОБА_2 та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 669, суд виходив із того, що вказане свідоцтво було видано на підставі недійсного правочину, а саме прилюдних торгів з реалізації належної ОСОБА_1 на праві власності нерухомої трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Вказані прилюдні торги, так само як і протокол їх проведення та акт про реалізацію з прилюдних торгів арештованого нерухомого майна, було визнано недійсними рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29.05.2014 року по справі № 759/13280/13-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», про визнання прилюдних торгів недійсним, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.02.2015 року.

Разом з тим, постановою Верховного Суду України від 25.11.2015 року ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 25.02.2015 року, рішення Апеляційного суду м. Києва від 29.05.2014 року та рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28.01.2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В подальшому, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.04.2017 року по справі № 759/13280/13-ц позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ОСОБА_2 , третя особа: ПАТ «Креді Агріколь Банк», про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів та акта про реалізацію з торгів нерухомого майна задоволено.

Проте рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16.11.2017 року, залишеним без змін постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 18.04.2018 року, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21.04.2017 року скасовано та ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ОСОБА_2 , третя особа: ПАТ «Креді Агріколь Банк», про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів та акта про реалізацію з торгів нерухомого майна, відмовлено.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що встановлені вищенаведеним рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16.11.2017 року обставини щодо припинення права власності ОСОБА_1 на спірну квартиру у встановленому законом порядку внаслідок продажу даного нерухомого майна на прилюдних торгах є нововиявленими та такими, що спростовують факти, покладені в основу рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2019 року, заявник просив заяву задовольнити.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17.10.2018 року заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заяву про перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2015 року задоволено. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2015 року по цивільній справі № 759/5614/15 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Волохи В.Л., ОСОБА_2 , третя особа: Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м. Києві про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та зобов`язання вчинити дії, - скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Також, вирішено питання розподілу судових витрат (т. 1, а.с. 214-218).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Так, обґрунтовуючи доводи своєї апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апелянт посилається на те, що справа була розглянута судом у строк, що значно перевищує строки, визначені ст.ст. 275, 425 ЦПК України, та з проведенням підготовчого засідання, чим, в свою чергу, не дотримано положень ч. 3 ст. 279 ЦПК України.

При цьому, заявник вказував, що постановляючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції не було враховано положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким прямо заборонено примусово стягувати нерухоме майно, що є предметом застави та виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України за споживчими кредитами (т. 1, а.с. 226 - 229).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19.03.2019 року цивільну справу повернуто до Святошинського районного суду м. Києва для усунення недоліків у її оформленні (т. 1, а.с 235-237).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21.05.2019 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (т. 2, а.с. 6, 7).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28.05.2019 року справу призначено до розгляду (т. 2, а.с. 9, 10).

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

При цьому, слід зазначити, що про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду на 19.06.2019 року ОСОБА_1 була повідомлена належним чином за останньою відомою суду адресою, про що свідчить наявні в матеріалах справи зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень (т.2, а.с. 18, 23).

Телеграмою від 18.06.2019 року ОСОБА_1 просила суд відкласти розгляд справи за станом здоров'я (т. 2, а.с46). Вказане клопотання було задоволено судом, а розгляд справи - відкладено на 14.08.2019 року.

У судове засідання, призначене на 14.08.2019 року, ОСОБА_1 не з`явилася, надавши при цьому клопотання про перенесення судового засідання у зв'язку з її неможливістю бути на ньому присутньою через смерть матері (т. 2, а.с. 58). Вказане клопотання було задоволено судом, а розгляд справи відкладено на 04.09.2019 року.

У судове засідання, призначене на 14.09.2019 року, ОСОБА_1 не з`явилася, за адресою, зазначеною у позові та апеляційній скарзі, повістку не отримала, проте про час та місце проведення судового засідання була повідомлена у телефонному режимі (т. 2, а.с. 64).

Указане вище дає підстави для висновку про ухилення ОСОБА_1 від явки до суду та зловживання своїми процесуальними правами.

Разом з тим, враховуючи ту положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності нез`явившихся учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, ч. 1 ст. 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч. 2 вказаної статті підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

При цьому, як роз`яснив Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 9 своєї постанови «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року за №4, скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Отже, вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв`язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв`язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

Так, як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року, ухваленим по справі № 759/5614/15-ц за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Волохи В.Л., ОСОБА_2 , третя особа: Відділ держаної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та зобов`язання вчинити дію, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , видане на ім`я ОСОБА_2 , яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 669, засвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Волохою В.Л. від 25.09.2013 року. Зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Волоху В.Л. скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 видане на ім`я ОСОБА_2 , яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 669.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03.12.2015 року було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 та скасовано рішення Святошинського районного м. Києва від 02.09.2015 року в частині зобов`язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Волоха В.Л. скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , видане на ім'я ОСОБА_2 , яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 669 та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні цієї вимоги відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

При цьому, як вбачається, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і Апеляційний суд м. Києва, виходив з того, що передумови, які були підставою для набуття ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , скасовані рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29.05.2014 року по справі № 759/13280/13-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», про визнання прилюдних торгів недійсним, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.02.2015 року.

Разом з тим, постановою Верховного Суду України від 25.11.2015 року ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 25.02.2015 року, рішення Апеляційного суду м. Києва від 29.05.2014 року та рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28.01.2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В подальшому, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.04.2017 року, ухваленим по справі № 759/13280/13-ц, позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ОСОБА_2 , третя особа: ПАТ «Креді Агріколь Банк», про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів та акта про реалізацію з торгів нерухомого майна задоволено. Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) - трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , результати яких оформлені протоколом проведення прилюдних торгів № 1-К-233-СВ-і від 14.08.2013 року, затвердженого заступником директора ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» ОСОБА_5 та актом старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Святецьким Д.В. про реалізацію арештованого нерухомого майна (предмету іпотеки) від 27.08.2013 року, затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві Святецьким Д. В . про реалізацію арештованого нерухомого майна (предмету іпотеки) від 27.03.2013 року, затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ м. Києва Василевським А.М. Визнано недійсним протокол №1-К-233-СВ-і від 14.08.2013 року про проведення прилюдних торгів з продажу арештованого нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , - квартири АДРЕСА_1 , затвердженого заступником директора ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» O.A. Кривенком. Визнано недійсним акт старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Святецького Д.В. про реалізацію з прилюдних торгів арештованого нерухомого майна (предмету іпотеки) - квартири АДРЕСА_1 від 27.08.2013 року, затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва Василевським А.М.

Проте рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16.11.2017 року, залишеним без змін постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 18.04.2018 року, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21.04.2017 року скасовано та ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ОСОБА_2 , третя особа: ПАТ «Креді Агріколь Банк», про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів та акта про реалізацію з торгів нерухомого майна, відмовлено.

Таким чином, встановивши, що рішення Апеляційного суду м. Києва від 29.05.2014 року, яке стало підставою для ухвалення рішення суду першої інстанції від 02.09.2015 року, скасовано, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, скасування рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2015 року та відмову у позові.

Посилання апелянта на ті обставини, що рішення суду першої інстанції було ухвалено з порушенням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», колегія суддів вважає безпідставними, оскільки предметом розгляду даної справи є визнання права власності на квартиру та зобов`язання вчинити дії, а не примусове стягнення на предмет іпотеки.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом строків розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставини суд апеляційної інстанції оцінює критично, адже, в розумінні положень ст.ст. 376-378 ЦПК України, вказані обставини не є підставою для скасування та/або зміни судового рішення.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, колегія суддів відхиляє, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово повідомлялась про час та місце розгляду справи, надала до суду відповідні письмові пояснення по справі, проте у судові засідання по справі жодного разу не з`явилася.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2018 року у справі за заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Волохи Вікторії Леонідівни, ОСОБА_2 , третя особа: Відділ Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м. Києві про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та зобов`язання вчинити дію - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного суду.

Повний текст постанови складений 09 вересня 2019 року.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська