Справа №133/3266/18
РІШЕННЯ

Іменем України

28.01.19 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого судді В.А. Воронюк

при секретарі Н.М. Полонській

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м.Козятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Махнівської сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання права власності на об"єкт нерухомості (будинок) за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просив визнати за нею, за набувальною давністю право власності на житловий будинок під №1, згідно технічної документації загальною площею 76,3 кв.м., житловою - 36,2 кв.м., всього по будинку -83,3 кв.м. з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Свої вимоги мотивує тим, що її баба по батьківській лінії - тітка батька - ОСОБА_3 була господаркою колгоспного двору за адресою АДРЕСА_1. Оскільки у ОСОБА_3 не було власних дітей, а її чоловік помер, вона з 1993 року і до смерті баби - ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснювала за нею догляд та по сьогоднішній день проживає у вказаному будинку. Таким чином з 1993 року, тобто понад 20 років, вона добрососвісно, відкрито та безпепервно володіє, користується та утримує житловий будинок, належний померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3.

Позивач в судове засідання не з"явилась, проте подала заяву про слухання справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача Махнівської сільської ради Козятинського району Вінницької області - Махнівський сільський голова ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився, проте надав письмову заяву і якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Згідно ч. 3ст. 200 ЦПК Україниза результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з'явились до суду.

Судом встановлено, що згідно запису погосподарської книги Махнівської сільської ради Козятинського району Вінницької області за 2016-2020 роки №19, особового рахунку №1404/1 житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1, рахується за ОСОБА_3 (а.с.13)

Із витягу з актового запису про смерть №4 від 11.01.2019 року вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до довідки Махнівської сільської ради Козятинського району Вінницької області №4717 від 17.12.2018 року позивач ОСОБА_1 проживала в будинку належному ОСОБА_3 по АДРЕСА_1, разом з останньою до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2, та продовжкє проживати за даною адресою по теперішній час (а.с.12).

Із ксерокопії паспорта позивача вбачається, що вона була зареєстрована в АДРЕСА_1 з 10.11.1993 року. ( а.с.5 ).

Отже, вивчивши докази, надані позивачем, суд встановив, що ОСОБА_1 добросовісно заволоділа будинком АДРЕСА_1 та відкрито, безперервно з 1993 року утримує будинок в належному стані, здійснює ремонти та сплачує комунальні послуги, тобто відкрито, безперервно володіє та користується нерухомим майном більше десяти років.

Згідно розяснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч.1 ст.344 ЦК України).

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Можливість предявлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У звязку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Зміст частини першої статті 344ЦК України передбачає, що відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у звя"зку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що позивач довів належними та допустимими доказами добросовісність заволодіння, відкритість, безперервність володіння, проживання і користування будинком АДРЕСА_1

Суд зважає на те, що після смерті в 1998 році ОСОБА_3 спадкоємців не залишилося, ніхто не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, спадкові справи не відкривалися, і відповідачем не надано суду відомостей про визнання спірного будинку безхазяйним нерухомим майном. Визнання права власності ОСОБА_1 за набувальною давністю не суперечитиме закону і не порушить права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і є всі законні підстави для визнання права власності за набувальною давністю за позивачем.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 77-81, 206, 141, 259, 263-265, 268, 352-354, п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИЛА:

Прийняти визнання позову відповідачем.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, згідно технічної документації загальною площею 76,3 кв.м., житловою - 36,2 кв.м., всього по будинку - 83,3 кв.м., що залишився після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28.01.2019 року

суддя підпис В.А.Воронюк

Згідно з оригіналом.

суддя

секретар

28.01.19