Провадження №2/521/3376/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03 вересня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Мурзенко М.В.,
при секретарі - Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
У червні 2019 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернулась з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 18 вересня 2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2356, про що свідчить Свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 від 18 вересня 2015 року. Від шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що подальше спільне життя суперечить інтересам обох сторін та інтересам дитини, оскільки сімейне життя сторін не склалось, на протязі останнього часу подружніх стосунків не підтримують, оскільки сторони не зійшлися характером та поглядами на життя, у сторін постійно виникають сварки та побутові конфлікти.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та проти заочного вирішення справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України.
Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що з 18 вересня 2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2356, про що свідчить Свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 від 18 вересня 2015 року. Від шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З заяви позивача вбачається, що сторони шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть та проживають окремо.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.
При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України).
Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час реєстрації шлюбу позивачкою було змінене дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ». Позивачка просить після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_2 ».
Відповідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З врахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу та встановлює порядок виконання рішення суду у відповідній частині.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 267, 268, 280-285 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 24, 105, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд -
Шлюб, зареєстрований 18 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2356 між ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) - розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище позивачці залишити « ОСОБА_2 ».
Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого воно, після набрання ним законної сили, є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану (відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 115 СК України).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду в загальному порядку в тридцятиденний термін.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.