Провадження № 2/761/2423/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарях: Припутневич В.І., Грицик В.Л.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2018 року до суду надійшла вказана позовна заява.

Позивачка в позовних вимогах просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожного з дітей відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, з дня ухвалення рішення суду до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, який було розірвано згідно рішення суду. Від шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Крім того, позивачка зазначає, що не проживає разом з відповідачем, спільного господарства не ведуть, діти проживають та зареєстровані разом із нею та знаходяться на її матеріальному забезпеченні, при цьому відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання своїх дітей

Також, позивач зазначає, що молодший син має захворювання та відповідно потребує грошових коштів. При цьому, діти також потребують усестороннього розвитку, мають право на відпочинок та отримання відповідного рівня лікування, що також, потребує матеріального забезпечення.

Крім того, як стверджує заявниця, відповідач працездатний, фізично здоровий та має постійний дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей.

В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позовної заяви та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалив про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Оцінивши в сукупності надані суду докази, врахувавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони з 24.06.1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі який згідно рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20.12.2012 року - було розірвано.

Під час шлюбу у сторін народились діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як зазначається в свідоцтвах про народження дітей, батьками зазначені - ОСОБА_3 - батько та ОСОБА_2 - мати.

Як встановлено в судовому засіданні, з грудня 2012 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки.

Як вбачається з довідок про реєстрацію місця проживання особи наданих Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської РДА у м. Києві, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 23.11.2010 року по теперішній час зареєстровані та проживають разом з матір'ю.

При цьому, в судовому засіданні встановлено, що молодший син ОСОБА_5 хворіє та потребує лікування, про що свідчать відповідні виписки з медичної документації.

Як зазначив в судовому засіданні представник позивача, мати утримує дітей самотужки, при цьому її грошових коштів не вистачає на утримання дітей, так як на ці кошти вона купує одяг, предмети побуту, гігієни та ліки. Водночас, діти відвідують освітні заклади, а тому для їх розвитку також необхідні кошти.

В судовому засіданні представник, зазначила, що батько не спілкується, не цікавиться та не допомагає дітям приблизно 5 років, при цьому вона стверджує, що останній є фізично здоровим, має постійних заробіток та може брати участь в матеріальному забезпеченні своїх дітей.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1).

Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Суду відповідач не надав доказів, що він сплачував аліменти на утримання дітей чи надавав кошти добровільно, а позивачка зазначила, що відповідач не приймає участь в матеріальному забезпеченні дітей та не надає коштів на їх утримання, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття в примусовому порядку, з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто 26.09.2018 року.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що діти знаходяться на утриманні позивачки, стан здоров'я дітей. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, має можливість працювати та отримувати дохід, враховуючи засади розумності та справедливості, бажання позивача стягнути аліменти в частині від доходу відповідача, а тому суд визначає аліменти в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, щомісячно починаючи з 26 вересня 2018 року до досягнення дітьми повноліття.

Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Враховуючи положення ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 213, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, ст.ст. 21, 24, 80, 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) ОСОБА_3, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно починаючи з 26 вересня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривни 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 29 січня 2019 року

Суддя: Н.Г.Притула