Справа № 541/1985/19
Провадження № 2-з/541/12/2019
У Х В А Л А

04 вересня 2019 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Куцин В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

03 вересня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в якій просив забезпечити позов шляхом зупинення стягнень та відрахувань із його заробітної плати, що здійснюється В/Ч НОМЕР_1 , відповідно до постанови приватного виконавця Табінського О.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23 травня 2019 року до моменту розгляду його позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Разом із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 подав позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, Приватний виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню .

Ухвалою суду від 04 вересня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, Приватний виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню передано за підсудністю на розгляд Дніпровському районному суду м. Києва.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

За змістом частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частинами 1, 2 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно із частиною 1 статті 152 ЦПК України Заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Системний аналіз наведеного свідчить, що право особи на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду, в тому числі додержання правил юрисдикції у місцевих загальних судах.

Отже розгляд заяви та вжиття заходів забезпечення позову здійснюються виключно судом компетентним розглядати спір по суті. При цьому першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду за умови дотримання яких здійснюється її розгляд по суті.

Вищенаведений системний аналіз норм ЦПК України узгоджується з позицією Верховного суду викладеної в постанові від 16.08.2019 справа №916/142/19.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, Приватний виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підсудна Дніпровському районному суду м. Києва, тому заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підсудна Миргородському міськрайонному суду Полтавської області, а підсудна Дніпровському районному суду м. Києва.

Керуючись ст.ст.2,4,31, 149-153 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, Приватний виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню передати за підсудністю на розгляд Дніпровському районному суду м. Києва (02105, м. Київ, вул. Сергієнка, 3; вул. Кошиця, 5).

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Суддя: В. М. Куцин