Справа № 308/8427/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

під головуванням судді: Іванова А.П.,

за участі секретаря: Боти О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Баран В.В. про розшук майна боржника,-

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргую про визнання неправомірною та скасуваня постанови старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Баран В.В. від 11.11.2014 про розшук майна боржника у виконавчому провадженні № 42216131, відповідно до виконавчого листа №712/21719/12, виданого 24.01.2014 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

Вказану скаргу мотивує тим, що вищевказана постанова була оскаржена ним і ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 05.11.2014 по справі № 308/3650/14-ц вищевказану постанову визнано незаконною та скасовано. В подальшому з ДВС йому не приходили повідомлення. Вищевказаний арешт ДВС знято постановою від 23.07.2018. На початку липня 2019 року належний йому автомобіль ЗАЗ DAEWOO Т13110-СПГ, колір зелений, ДНЗ- НОМЕР_1 , 2007 р.в. , техпаспорт, ключі та пульт електронного керування охоронної системи автомобіля забрали співробітники поліції на штраф майданчик, усно посилаючись на постанову Ужгородського МРУЮ. Намагаючись розібратися, що відбувається, заявник звернувся в Ужгородський РВ ДВС, де дізнався про існування постанови про розшук автомобіля, що підтверджується листом з Ужгородського РВ ДВС від 08.07.2019 й посвідченою 08.07.2019 копією постанови від 11.11.2014 про розшук майна боржника, за яким автомобіль заявника оголошено в розшук та одночасно вказано вилучити ключі та технічний паспорт НОМЕР_2 , та пульт електронного керування охоронної системи автомобіля. Вказує, що державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови порушено вимоги ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», а також його конституційне право на приватну власність.

Заявник про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Державний виконавець в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути скаргу у їх відсутності.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали скарги, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного процесуального законодавства України та Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) й прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частина 2 ст.451 ЦПК України передбачає, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до вимог ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання органами Національної поліції.

З листа Ужгородського районного відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській облісті від 08.07.2019 вбачається, що в державного виконавця відсутні підстави щодо зняття розшуку автомобіля марки ЗАЗ DAEWOO Т13110-СПГ, колір зелений, ДНЗ- НОМЕР_3 9199 НОМЕР_4 , 2007 р.в., оскільки виконавче провадження по якому майно боржника оголошено в розшук завершено.

Разом з тим, судом встановлено, що винесена державним виконавцем Баран В.В. 11.03.2014 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 42216131. Оскаржувана постанова про розшук майна боржника була винесена державним виконавцем Баран В.В. 11.11.2014. При цьому ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 05.11.2014 по справі № 308/3650/14-ц вищевказану постанову визнано незаконною та скасовано. На підставі даного рішення суду 23.07.2018 державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з майна. Тож, державним виконавцем винесено оскаржувану постанову при наявності вищевказаного рішення суду.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 40 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови), розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи Національної поліції, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

При цьому, заявник стверджує, що місце проживання не змінював, від явки ДВС не ухилявся, доказом чого є оскарження ним постанови ДВС про накладення арешту в той період. На противагу вказаному державним виконавцем не надано інформації.

Окрім цього, порядок взаємодії Національної поліції України з державними, приватними виконавцями під час розшуку транспортних засобів боржника у виконавчому провадженні регламентовано Порядком взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів , затвердженого спільним Наказом МВС України та МЮУ від 30.01.2018 року №64/261/5. Згідно з п.п. 5, 6 вказаного Порядку, тимчасове затримання транспортного засобу здійснюється поліцейськими відповідно до Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1102. Вилучення тимчасово затриманого транспортного засобу боржника із спеціального майданчика чи стоянки здійснюється державним, приватним виконавцем на підставі вимоги державного, приватного виконавця, яка є обов`язковою для виконання. Отже, відповідно до вказаного акту та ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови), вилучення ключів та технічного паспорт ТЗ, а також пульту електронного керування охоронної системи автомобіля не передбачено.

Тож, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що державний виконавець діяв всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки місце проживання заявник не змінював, а отже підстав для оголошення розшуку майна боржника не було.

На підставі наведеного,керуючись ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови), ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканця АДРЕСА_1 , на дії державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Баран В.В. від 11.11.2014 про розшук майна боржника у виконавчому провадженні № 42216131, відповідно до виконавчого листа №712/21719/12, виданого 24.01.2014 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області та скасувати постанову від 11.11.2014 про розшук майна боржника у виконавчому провадженні № 42216131, відповідно до виконавчого листа №712/21719/12, виданого 24.01.2014 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов