справа № 278/1018/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Журиної А.В., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Заявленим позовом ставиться питання про визнання правочинів між сторонами недійсними у зв`язку із їх фіктивністю. В обґрунтування заявленого представником позивача суду повідомлено наступне. Позивач мала намір подарувати садовий будинок і земельну ділянку дочці. Однак, у зв`язку із тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем було вирішено його продати відповідачу. Фактично за продаж будинку гроші не передавались і за таких обставин позивач просила позов задовольнити в повному обсязі.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання.

В судовому засіданні представники позивача вимоги підтримали та просили суд їх повністю задовольнити.

Відповідач разом із представником вимог не визнали та просили суд їх повністю відхилити у зв`язку із безпідставністю.

Заслухав пояснення учасників розгляду та проаналізував надані ними матеріали, суд встановив наступні фактичні обставини справи.

Сторони у справі є громадянами України, отримували код платника податків та мають зареєстроване місце проживання.

Дочка позивача ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбу з відповідачем у період часу з 12 грудня 2015 року по 15 грудня 2017 року.

7 жовтня 2016 року між позивачем як продавцем та відповідачем як покупцем укладені договори купівлі продажу садового будинку та земельної ділянки, що розташовані в Житомирській області Житомирському районі, Іванівська сільська рада, садове товариство "СОКОЛОВСЬКЕ", товариство "ПРОЕКТУВАЛЬНИК" № 186 (далі за текстом спірні об`єкти нерухомості) (а.с.29-41). Від імені позивача за дорученням дані правочини вчинені її дочкою та на той час дружиною відповідача ОСОБА_4

Правочини містять застереження сторін, про те, що вони стверджують відсутність ознак фіктивного правочину, а також те, що дані правочини вчинені з письмової згоди дружини ОСОБА_2 (тобто майно після укладення оспорюваного правочину набуває статусу спільного сумісного відповідача та дочки позивача).

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України.

Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами (ст. 234 ЦК України).

Приймаючи рішення у даному обсязі суд керується і наступними положеннями процесуального законодавства. Так, розглядаючи цивільні справи суд керується принципом змагальності, який визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Позивачем не доведено, а судом не встановлено відсутність наміру у сторін створення правових наслідків договору купівлі-продажу спірних об`єктів нерухомості. Навпроти сторонами не спростовувалась інформація про те, що після укладення оспорюваного правочину подружжя почало ремонтувати та будувати його. Такі дії, суд вважає, свідчать про фактичне отримання майна та початок реального користування ним.

Не встановлено судом і доказів, які б свідчили про умисел сторін на укладення фіктивного правочину.

Приймаючи рішення у даному обсязі суд керується і положеннями п. 24 ППВСУ № 9 від 6 листопада 2009 року.

Показання свідків допитаних судом за клопотанням представника позивача будь-якого значення для вирішення даного спору не мають, тому їх зміст не зазначається та не аналізується.

Результати вирішення спору не дають підстав для подальшого розподілу судових витрат. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні позову.

Повне рішення виготовлене 6 вересня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Грубіян