Справа № 462/4073/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Трипалюк А.Б.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові заяву ОСОБА_2 за участі заінтересованої особи: Четвертої Львівської державної нотаріальної контори про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю, -

В С Т А Н О В И В :

заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, покликаючись на те, що 20 січня 2006 року помер брат її батька ОСОБА_3 Її батько ОСОБА_4 з 2002 року проживав з ОСОБА_3, здійснював за ним догляд у с. Годвишня Городоцького району. ОСОБА_3 заповів усе своє майно ОСОБА_4 06 лютого 2006 року ОСОБА_3 помер. 10 березня 2015 року помер її батько ОСОБА_4 Батько за життя не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки вважав, що прийняв її згідно заповіту, так як проживав постійно з братом до дня смерті. Просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_4 із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у заяві. Просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що заяву можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви, спадкової справи №86/2018 ОСОБА_4, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити за її безпідставністю.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №027421 від 08 лютого 2006 року ОСОБА_3 помер 06 лютого 2006 року.

Відповідно до заповіту від 20 січня 2006 року ОСОБА_3 заповів усе своє майно на день своєї смерті ОСОБА_4

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до довідки №90 від 13 лютого 2018 року ОСОБА_4 проживав без реєстрації з ОСОБА_3 до дня смерті 06 лютого 2006 року, здійснював догляд за ОСОБА_3

Однак, суд не бере до уваги дану довідку, оскільки такою стверджується лише спільне проживання заявника і спадкодавця та жодним чином не стверджується наявність у ОСОБА_4 та спадкоємця ОСОБА_3 взаємних прав та обовязків, їх спільний побут.

У відповідності до вимог п. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Також, суд при вирішення даної заяви, враховує думку Верховного суду України, викладену в Аналізі судової практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 17 липня 2012 року, у якому вказано, що факт, що має юридичне значення між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у звязку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Окрім цього, згідно листа Четвертої Львівської державної нотаріальної контори №358/02-14 від 21 лютого 2018 року, заявнику рекомендовано встановити юридичний факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3, а відтак, покликання заявника на необхідність встановлення факту спільного проживання ОСОБА_4 із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини з метою прийняття спадщини є безпідставним.

Також, суд не бере до уваги пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, оскільки дані свідки не вказали на жодні обставини, які б ствердили на проживання ОСОБА_4 з спадкодавцем ОСОБА_3 саме однією сімєю, зокрема, понад 5 років до часу відкриття спадщини, здійснення ним постійного та належного догляду за спадкодавцем, а лише вказали на проживання в одному будинку, потребу ОСОБА_3 догляду у звязку із станом здоровя, та на переконання суду, допитані свідки не проживали разом з ОСОБА_3, ОСОБА_4, не навідувались щодня до таких та не були очевидцями відносин між спадкоємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а тому такі свідчення не є всебічними та обєктивними.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, проте, заявником чи її представником не надано суду жодних належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, що проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 понад 5 років до часу відкриття спадщини однією сімєю, а також не надано суду доказів щодо того чи були вони повязані спільним побутом та чи мали взаємні права та обовязки.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити за її безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268, 293, 294 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

у задоволенні заяви ОСОБА_2 за участі заінтересованої особи: Четвертої Львівської державної нотаріальної контори про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 січня 2019 року.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_9

Копія вірна.

Суддя: А.І. Ліуш