Справа № 266/4276/18
Провадження № 2/266/130/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шишиліна О.Г., за участі секретаря Воропаєвої О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу частини домоволодіння та договору купівлі-продажу земельної ділянки частково недійсним в частині покупця, визнання покупцем будинку та земельної ділянки, визнання майна об`єктом спільної власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( далі Позивач) звернувся із позовом який було уточнено 03.08.2018 р. до ОСОБА_2 (далі Відповідач 1), ОСОБА_3 ( далі Відповідач 2), ОСОБА_4 ( далі Відповідач 3) про визнання договору купівлі продажу домоволодіння АДРЕСА_1 від 16.05.2015 р. та договору купівлі продажу земельної ділянки АДРЕСА_1 від 16.05.2015 р. недійсним в частині покупця; визнання його покупцем вказаного будинку та земельної ділянки; визнання будинку з відповідними будівлями подвір`я АДРЕСА_1 та земельної ділянки АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя; визнання за Позивачем та Відповідачем 2 права власності на Ѕ частки за кожним на вказаний будинок та земельну ділянку; визнання квартири АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності; визнання за Позивачем та Відповідачем 2 права власності на Ѕ частки за кожним на вказану квартиру.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 26.09.2003 року. Під час шлюбу ними було придбано нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_2 загальною площею 58,3 кв. м., житловою площею 41,5 кв. м. на підставі договору купівлі - продажу від 13.05.2013 р. зареєстрованому в реєстрі за №5-157 посвідченому державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Донецької області. Право власності було зареєстровано за його дружиною. Під час шлюбу з 30.05.2013 р. по лютий 2018 р. він, дружина, їх діти та теща ОСОБА_2 мешкали у вказаній квартирі однією сім`єю, вели спільне господарство. Він постійно працював, отримував заробітну плату у валюті США. В той час коли він перебував у відрядженні з 08.05.2015 р. по 31.08.2015 р. Відповідач 1 та Відповідач 2 без його згоди, за його кошти, а саме долари США, які він перераховував на ім`я дружини оформили 16.05.2015 р. договір купівлі продажу домоволодіння АДРЕСА_1 та земельної АДРЕСА_3 АДРЕСА_1 на тещу ОСОБА_2 . Тому він вважає, що ці договори є недійсними в частині покупця, оскільки саме він мав би виступати покупцем. У зв`язку із чим спірне домоволодіння та земельна ділянка також є спільним майном подружжя та підлягають розподілу. Також просив судові витрати покласти на відповідачів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надав пояснення аналогічні викладеним у позові, додатково зазначивши, що в період проживання в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , а саме з 2003 р. по травень 2018 р. коли вони фактично перестали проживати однією сім`єю хоча і не розлучені його дружина знаходилась у нього на утриманні. З травня 2013 р. по лютий 2018 р. він разом із дружиною, дітьми та тещею мешкали у спірній квартирі АДРЕСА_2 . В цей час як його дружина так і теща знаходились на його утриманні, не працювали жили за гроші, які він заробляв працюючи за кордоном за контрактом. При цьому для забезпечення потреб сім`ї він відкрив банківський рахунок на ім`я дружини і переводив на цей рахунок грошові кошти які заробляв. В період шлюбу вони придбали транспортні засоби, будинок та земельну ділянку. Після повернення з відрядження у травні 2018 р. він виявив, що його сім`я виїхала з квартири де вони мешкали залишивши її брудною. Під час прибирання серед бруду він і знайшов копії документів на спірний будинок та земельну ділянку, оформлені на ім`я тещі. Це його здивувало оскільки питанням придбання цього майна займалася його дружина і ним були передані кошти на придбання спірного будинку та земельної ділянки саме дружині. Оскільки, а ні теща, а ні його дружина не мали особистих коштів на придбання нерухомого майна, вказав, що це було зроблено саме за його кошти. Тому він повинен бути покупцем. Просив задовольнити позовні вимоги.

В подальшому позивач в судове засідання не з`явився, але раніше надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі за участі його представника ОСОБА_6 . Також позивачем була подана 20.12.2018 р. письмова заява про поновлення строку позовної давності щодо визнання договорів купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки від 16.05.2015 р. частково недійсним в частині покупця, визнання його покупцем та визнання вказаного майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя оскільки протягом 2013-2015 р.р. вони з дружиною мали намір придбати будинок у зв`язку із чим він перераховував на ім`я ОСОБА_3 грошові кошти. Оскільки його не було до жовтня 2015 р. відповідач ОСОБА_3 обіцяла оформити договір купівлі-продажу на себе і ним раніше була надана нотаріальна згода на придбання майна. Проте ОСОБА_3 та її мати ОСОБА_7 придбали ІНФОРМАЦІЯ_1 р ІНФОРМАЦІЯ_2 за його кошти спірний будинок та земельну ділянку і він про це дізнався тільки 02.06.2018 р.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, поновити строк позовної давності. В подальшому надала заяву в якій просила закінчити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги щодо визнання договору купівлі- продажу домоволодіння АДРЕСА_1 від 16.05.2015 р. та договору купівлі- продажу земельної ділянки АДРЕСА_1 від 16.05.2015 р. недійсними в частині покупця, визнання позивача покупцем, визнання зазначеного нерухомого майна об`єктом сумісної власності позивача та ОСОБА_8 та визнання за позивачем та ОСОБА_5 права власності на Ѕ частки за кожним вищевказаних домоволодіння та земельної ділянки не визнала, вказуючи на те, що майно було придбано нею особисто за власні кошти отримані від спадщини після смерті матері у лютому 2012 року. Ніяких грошових коштів на придбання домоволодіння та земельної ділянки ані у позивача, ані у доньки вона не брала. Крім того, просила застосувати строк позовної давності за цими вимогами оскільки позивачу про покупку домоволодіння та земельної ділянки було відомо, ще у травні 2015 р. про що він також вказав у своїй позовній заяві, а з позовом він звернувся лише у липні 2018 року тобто за межами трирічного строку. Просила суд відмовити у задоволенні позову застосувавши строк позовної давності, або по суті позовних вимог (том 1 а.с. 155-157). В подальшому надала письмову заяву в якій просила закінчити розгляд справи без її участі з урахуванням її позиції викладеної у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов в частині розподілу сумісного майна подружжя та визнання за Позивачем права власності на Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 визнала в повному обсязі. Що стосується позовних вимог до ОСОБА_2 в цій частині позовні вимоги не визнала, вказавши, що спірне нерухоме майно, а саме домоволодіння та земельна ділянка АДРЕСА_1 придбано її матір`ю ОСОБА_2 за її особисті кошти до яких вона та її чоловік не мають відношення. Тобто вказане нерухоме майно є власністю ОСОБА_2 та придбано нею на законних підставах. Просила відмовити у задоволенні позову в частині вимог до ОСОБА_2 в повному обсязі. Також просила застосувати до позовних вимог в частині позову до ОСОБА_2 строк позовної давності, з тих самих підстав, що і Відповідач 1.

Представник відповідача ОСОБА_9 . позовні вимоги в частині розподілу майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_2 та визнання права власності на Ѕ частки цієї квартири за позивачем визнав, та не заперечував проти їх задоволення. В іншій частині позовні вимоги не визнав з аналогічних підстав вказаних відповідачами ОСОБА_10 та ОСОБА_2 . Крім того вказав, що всі грошові кошти, які були перераховані позивачем на банківські рахунки ОСОБА_11 були витрачені виключно на потреби їх сім`ї, а ні на потреби ОСОБА_2 Позивач ніколи не передавав своїй тещі грошових коштів на придбання спірного домоволодіння та земельної ділянки, крім того він не давав ніяких дозволів на придбання майна своїй дружині ОСОБА_12 окрім нотаріальної згоди на придбання квартири АДРЕСА_2 , що не оспорюється останньою. Також Позивач та ОСОБА_13 не є стороною оспорюваних позивачем договорів купівлі-продажу. Просив позов задовольнити частково. В подальшому надав заяву в якій просив закінчити розгляд справи без його участі з урахуванням раніше наданих письмових пояснень відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_4 повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, з причини перебування за межами України, де працює, про що повідомив письмовою заявою її чоловік ОСОБА_14 , який на підставі довіреності від імені своєї дружини 16.05.2015 р. укладав договір купівлі-продажу спірного домоволодіння та земельної ділянки саме з ОСОБА_2 відповідно до вимог законодавства України. Сім`ю Токарєвих вони не знають і не мають відношення до їх сімейних стосунків. (том 1 а.с. 195).

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що працює з 1998 р. спочатку головою кооперативу, а зараз головою ОСББ «Прибой - 2017» за адресою пр АДРЕСА_4 . Він не має ніяких особистих стосунків зі сторонами по справі. Йому відомо, що сім`я ОСОБА_16 , чоловік жінка їх двоє дітей мешкали у квартирі АДРЕСА_2 Довідку від 06.07.2018р. (копія якої міститься на а.с. 14 том 1) про склад сім`ї, яка була пред`явлена судом свідку для огляду він не видавав, оскільки він ніколи не ставить підпис на печатки, хоча і підпис на довідці схожа на його. Він особисто видає довідки, печатку він ніколи нікому не передає. Йому не відомо звідки у позивача така довідка. Позивач підходив до нього з питання видачі довідки про фактичне проживання, але він відмовив, оскільки таку довідку він видає на підставі акту складеному в присутності свідків сусідів. Мати ОСОБА_17 він бачив за адресою АДРЕСА_5 , але вона не мешкала там постійно. Позивач був зареєстрований за вказаною адресою. Комунальні послуги за квартплату оплачувала ОСОБА_18 на розрахунковий рахунок. ОСОБА_19 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_6 з 01.11.2013 р. Коли вони вселилися в цю квартиру йому не відомо. На момент вселення скільки років було дітям Токарєвих йому не відомо. ОСОБА_2 він бачив біля будинку, вона приходила та уходила, гуляла з дітьми у дворі, іноді спілкувалася з сусідами. На підставі свідчень сусідів він видавав акт про фактичне проживання ОСОБА_8 . На даний час він бачив ОСОБА_20 біля будинку. Чи проживає вона фактично в квартирі йому не відомо.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показала, що вона знайома з ОСОБА_7 з 1990 р.р., Вони разом працювали в кафе « ОСОБА_22 » о 1995-96 р.р. ОСОБА_23 доньку ОСОБА_24 вона також знає з сьомого класу. Їй також і знайомі діти ОСОБА_25 . Чоловіка ОСОБА_25 вона не знає. Розгон проживала по АДРЕСА_7 разом із матір`ю. На даний час мати ОСОБА_26 померла, це було взимку 2012 року. На поховані вона не була присутня. Після поховання матері приблизно наприкінці березня початку квітня 2012 р. вона допомогла ОСОБА_27 прибирати в квартирі, вони готувалися до 40 днів. Коли вони розбирали речі, то ОСОБА_28 в шафі знайшла гроші, долари та золоті прикраси. Долари були зеленого кольору, американські, номіналом по 100 доларів, яка саме була сума їй не відомо, але пачка була не маленька десь 20000 доларів. Мати ОСОБА_26 займалася бахчою та рибою. Вона була знайома з мамою ОСОБА_24 . ОСОБА_29 розмові вона їй розказувала, що діти не будуть на неї ображатися. Знайдені кошти, золоті прикраси залишились ОСОБА_30 , оскільки брат не претендував на спадщину. ОСОБА_28 розповідала, що приблизно в 2014 р. або 2015 р.р. купила будинок, оформила його на себе. Зі слів ОСОБА_26 та ОСОБА_25 саме ОСОБА_28 купила будинок за власні кошти. Про те, що це зять дав гроші вона не чула. Яка вартість будинку вона точно не пам`ятає, приблизно 14000 доларів. Вона не бувала в придбаному будинку, точну адресу його не знає. Зі слів ОСОБА_26 та ОСОБА_25 вони робили ремонт в будинку, але особисто вона цього не бачила. На вул.. Маріупольську вона не приїжджала. В квартирі у будинку АДРЕСА_8 вона бувала. Останній раз вона була там в 2012 р. В квартирі на той час проживали ОСОБА_31 та ОСОБА_28 . ОСОБА_29 2013 -2017 р. де мешкала ОСОБА_28 вона не знає. ОСОБА_28 працювала в кафе «Козачок» до 1997 р., а потім ще працювала де роблять вікна. За онуками ОСОБА_24 доглядала, вони разом приїжджали до неї з онуками та ОСОБА_32 . ОСОБА_24 говорила їй, що приїжджала до ОСОБА_33 Їй відомо, що в них була квартира в Приморському районі. Коли вони разом із ОСОБА_34 знайшли гроші, долари вони в квартирі були самі, брат не був присутній. Їй відомо, що ОСОБА_7 підробляла, пекла торти. Де вона це робила їй не відомо. Вона не може стверджувати де мешкала ОСОБА_35 .

Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні показала, що з ОСОБА_37 вона навчалася разом у школі №2 з першого класу з 1969 р., вони мешкали в одному дворі по АДРЕСА_9 .. АДРЕСА_7 . Вона також знала і маму ОСОБА_26 , бувала у них дома. У Розгон був старший брат ОСОБА_38 , він помер. Сім`я ОСОБА_24 завжди працювала, мама завжди намагалася десь заробити гроші, підробляла на бахчі. Брат займався рибою. Сім`я жила в достатку. Мати ОСОБА_24 говорила їй, що її діти не будуть на неї ображатись, у неї є гроші яких вистачить і сину і доньці. Вона говорила, що у неї долари США приблизно 20000. Після смерті матері ОСОБА_39 , вона спілкувалась з останньою. ОСОБА_28 разом із ОСОБА_32 приїжджала до неї і розповідала, що вони мають намір купити будинок в Приморському районі на гроші, яка залишила мати ОСОБА_26 після смерті. Розгон працювала в кафе, на ринку, але в яких роках вона не пам`ятає. Який доход вона отримувала їй не відомо. ОСОБА_28 мешкала і мешкає по АДРЕСА_8 . Мати ОСОБА_26 померла 8 років потому. Коли мати померла брат ОСОБА_26 був живий. Після смерті матері НОМЕР_1 ОСОБА_40 Квартиру АДРЕСА_5 купила ОСОБА_41 з чоловіком. Їй не відомо коли ОСОБА_24 купила будинок. ОСОБА_28 тривалий час мешкала разом із чоловіком однією сім`ю, він їй допомагав. Фотографії будинку їй показували ОСОБА_28 разом із ОСОБА_42 Ремонт та прибудову робила ОСОБА_28 , це їй відомо зі слів самої ОСОБА_26 . Хто оплачував ремонтні роботи їй не відомо. Будинок було придбано для сім`ї. Особисто вона не була в будинку по АДРЕСА_10 мешкала взимку по вул.. Італійській, ОСОБА_41 в своїй квартирі. Їй не відомо працювала ОСОБА_41 після укладення шлюбу. ОСОБА_28 доглядала онуків. ОСОБА_41 коли народився старший син мешкала разом із матір`ю по вул.. Італійській коли її чоловік був в рейсі. Коли народився другий син ОСОБА_25 , ОСОБА_24 періодично їй дзвонила та говорила, що їде до ОСОБА_43 2015 році ОСОБА_28 купила будинок в селі разом із землею за 10000 у.о. Будинок купила ОСОБА_28 за гроші, яка залишила мати. Їй не відомо чи отримала ОСОБА_24 свідоцтво про спадщину на грошові кошти.

Так, відповідно до п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема диспозитивність. Яка відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши докази, дійшов висновку про таке.

В судовому засіданні встановлено, що Позивач та Відповідач 2, перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.09.2003 р. про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_2 видане повторно 05.06.2018 р. Центральним районним у місті Маріуполі відділом реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, за актовим записом № 711 (том 1 а.с. 36.).

Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 13.05.2013 р. посвідченого державним нотаріусом Середенко О.А. зареєстрованого в реєстрі за №5-157 ОСОБА_3 перебуваючи у шлюбі з позивачем придбали у приватну власність трикімнатну квартиру АДРЕСА_11 тому числі АДРЕСА_12 (том 1 а.с. 82), про що не заперечувала Відповідач 2.

Відомості про реєстрацію права власності на вказану квартиру також містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №3327558 від 13.05.2013 р. (том 1 а.с. 91).

Вказана квартира була придбана ОСОБА_3 у спільну сумісну власність зі згоди чоловіка ОСОБА_1 , що підтверджується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_1 (том 1 а.с. 90)

З наведеного вбачається та визнано сторонами, що трикімнатну квартиру АДРЕСА_11 тому числі АДРЕСА_12 набуто подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період шлюбу.

Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Суду не представлено доказів, що квартира не придбалася ОСОБА_3 на умовах визначених ст.57 СК України. Як передбачено ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ст.70 СК України у разі розподілу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, суд дійшов висновку, що квартира, яку подружжя придбало перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, належить їм на праві спільної сумісної власності та має бути поділена між ними на умовах рівності часток (ст.70 СК України.)

Щодо вимог Позивача про визнання договору купівлі продажу домоволодіння АДРЕСА_1 від 16.05.2015 р. та договору купівлі продажу земельної ділянки АДРЕСА_1 від 16.05.2015 р. недійсним в частині покупця у сукупності із іншими позовними вимогами, щодо цього майна слід зазначити про таке.

Як вбачається з договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.05.2015 р. посвідченого приватним нотаріусом Чернишовою В.В. зареєстрованого в реєстрі за №883 ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_44 від імені якої за довіреністю діяв ОСОБА_14 житловий будинок з належними до нього будівлями подвір`я, загальною площею 63,3 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею-0,0563га, кадастровий номер НОМЕР_3 . Продаж вчинено за суму 149000,00 гривень (том 1 а.с. 37-38), що не оспорювано сторонами.

Як вбачається договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.05.2015 р. посвідченого приватним нотаріусом Чернишовою В.В. зареєстрованого в реєстрі за №884 ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_44 від імені якої за довіреністю діяв ОСОБА_14 земельну ділянку № НОМЕР_4 площею-0,0563га, кадастровий номер НОМЕР_3 передану для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд. Продаж вчинено за суму 64000,00 гривень (том 1 а.с. 39-40), що не оспорювано сторонами.

З витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №37626283 від 16.05.2015 р., №37626858 від 16.05.2015 р вбачається, що за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок з житловою прибудовою, з належними будівлями подвір`я та земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1 (том №1 а.с.44,45).

З довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб від 06.08.2018 р. №03-12-8093 вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_13 з 19.09.1978 р. по теперішній час (том 1 а.с. 61), що також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_36 , які вказали, що ОСОБА_35 мешкає за цією адресою протягом тривалого часу.

Позивач, як на підставу своїх вимог щодо визнання договору купівлі- продажу домоволодіння та договору купівлі- продажу земельної ділянки частково недійсними, визнання його покупцем за цими договорами посилається на довідку видану 06.07.2018 р. головою ОСББ «Прибой-2017» про фактичне проживання відповідача ОСОБА_2 разом із ним та члена його сім`ї однією сім`єю, копія якої міститься у томі 1 а.с. 14 про видачу якої заперечував в судовому засіданні допитаний в якості свідка, голова ОСББ «Прибой-2017» ОСОБА_45 ..

У зв`язку із тим, що відповідачі оспорювали зазначену довідку в судовому засіданні ухвалою суду у Позивача було витребувано оригінал вказаної довідки.

Згідно ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

На виконання ухвали суду, Позивачем не було надано для огляду в судовому засіданні оригіналу довідки виданої 06.07.2018 р. головою ОСББ «Прибой-2017» про фактичне проживання за адресою АДРЕСА_5 з моменту покупки квартири з 30.05.2013 р. по лютий 2018 р.: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 та ОСОБА_2 відповідність копії якої поставлено відповідачами під сумнів.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не подано оригінал вищевказаної довідки, суд не бере її копію до уваги як доказ.

Перевіривши інші докази якими позивач обґрунтовує позовні вимоги щодо визнання договору - купівлі продажу будинку та земельної ділянки від 16.05.2015 р. частково недійсними в частині покупця, визнання за ним права власності та його розподіл, суд зазначає про таке.

Так Позивач в судовому засіданні вказав, що працював за кордоном в тому числі і в 2015 р. та заробляв гроші, переховуючи їх на банківські рахунки відкриті на ім`я дружини в той час як його дружина та теща, яка також проживала в їх квартирі як член його родини будучи працездатними не працювали та перебували на його утриманні. Оскільки він перераховував зароблені гроші дружині тому всі питання з придбання у власність будинку та земельної ділянки довірив їй надавши заяву про придбання майна. Однак тільки в 2018 р. у смітті він знайшов спірні договори купівлі - продажу будинку та земельної ділянки від 16.05.2015 р. оформлені на ім`я його тещі. На підтвердження цих обставин посилається на контракти про працевлаштування моряка, банківські рахунки.

З наданих позивачем копій контрактів про працевлаштування моряка, копії паспортів моряка, довідок про стаж роботи на суднах, розрахункових листів вбачається, що ОСОБА_1 протягом 2011 -2017 років працював на іноземних суднах, отримував заробітну плату в доларах США (том 2 а.с. 31-124).

З банківських документів, які містяться в (т. 1 на а.с 95-121) вбачається, що на ім`я ОСОБА_3 в період часу з 01.01.2012 р. по 31.05.2018 р. були відкриті банківські рахунки на які її чоловіком ОСОБА_1 були перераховані грошові кошти в доларах США.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_36 , підтвердили що ОСОБА_48 мешкала і мешкає за адресою АДРЕСА_13 , в тому числі за життя її матері, яка також мешкала разом із нею, а до свої доньки ОСОБА_25 вона їздила для того, щоб допомогти їй приглянути за онуками. Аналогічні свідчення надав свідок ОСОБА_15 вказавши, що він бачив ОСОБА_7 у дворі будинку АДРЕСА_4 де мешкала її донька разом із чоловіком та дітьми коли ОСОБА_28 гуляла із онуками, але відомостей про те, що остання мешкала за цією адресою у нього не мається. Крім того свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_36 вказали, що мати ОСОБА_39 завжди працювала, і в неї були гроші, сім`я жила в достатку. Крім того свідок ОСОБА_21 особисто бачила як ОСОБА_28 знайшла вдома гроші, а саме долари США, приблизно 20000, які мати залишила на випадок смерті в якості спадщини.

Отже, суд не переконаний в достатній мірі, що грошові кошти, які надсилались позивачем на рахунки Відповідача 2 були використані саме на купівлю спірного будинку та земельної ділянки, а не були використані в інтересах сім`ї як вказує Відповідач 2.

Таким чином з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 набула право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями подвір`я, загальною площею 63,3 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею-0,0563га за тією ж адресою на законних підставах, оскільки факт отримання грошових коштів ОСОБА_2 від ОСОБА_1 не знайшов підтвердження в судовому засіданні та спростовується дослідженими письмовими доказами та показаннями свідків.

Як зазначено в п.5 ч.5 Постанови ПВСУ Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 6 листопада 2009 року №9 відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Суд дослідивши докази по справі з урахуванням вимог диспозитивності, діючи в межах заявлених позовних вимог дійшов висновку, що позивачем не доведені обставини за яких договір купівлі продажу домоволодіння від 16.05.2015 р. та договір купівлі - продажу земельної ділянки від 16.05.2016 р. слід визнати частково недійсним, в частині покупця у сукупності із іншими позовними вимогами, щодо цього майна, тому в задоволені позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Враховуючи, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з мотивів відсутності правової підстави, у суду відсутні підстави для поновлення та застосування наслідків пропуску позовної давності.

Інші документи додані сторонами до справи не спростовують висновків суду.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 6-8, 12-18, 81, 141 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу частини домоволодіння та договору купівлі-продажу земельної ділянки частково недійсним в частині покупця, визнання покупцем будинку та земельної ділянки, визнання майна об`єктом спільної власності задовольнити частково.

Визнати трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (іпн НОМЕР_5 ) право власності на Ѕ частку трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58,3 кв.м., жилою площею 41,5 кв.м., припинивши право власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( іпн НОМЕР_6 ) на цю частку квартири.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (іпн НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (іпн НОМЕР_5 ) судовий збір з розмірі 704,80 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 06.09.2019 р.

Суддя: Шишилін О. Г.