Ухвала

03 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 755/18409/15-ц

провадження № 61-14264ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 10 червня 2019 року, ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації, треті особи: Дніпровська районна в м. Києві Державна адміністрація, Сьома Київська державна нотаріальна контора, Десята Київська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соврас Олена Юріївна, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним заповіту, відновлення дії попереднього заповіту, усунення від права на спадкування, поновлення права на додаткову житлову площу, відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації, треті особи: Дніпровська районна в м. Києві Державна адміністрація, Сьома Київська державна нотаріальна контора, Десята Київська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соврас О. Ю., Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним заповіту, відновлення дії попереднього заповіту, усунення від права на спадкування, поновлення права на додаткову житлову площу, відшкодування майнової та моральної шкоди.

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути на його користь із ОСОБА_2 100 783,33 грн майнової шкоди пов`язаної із витратами під час судового розгляду справи та 234 000,00 грн моральної шкоди; стягнути на його користь із Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації 4 680,00 грн майнової та 250 00,00 грн моральної шкоди.

Ухвалою Дніпровського районного суду від 02 квітня 2019 року зазначену заяву про збільшення позовних вимог було повернуто заявникові.

Іншою ухвалою Дніпровського районного суду від 02 квітня 2019 року справу було призначено до розгляду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 , поданого 19 квітня 2018 року.

Не погоджуючись із вищевказаними ухвалами ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, яку ухвалою Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року було повернуто в частині оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року про призначення справи до розгляду, а в частині оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року про повернення заяви про збільшення позовних вимог залишено без руху.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 червня 2019 року було відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року про повернення заяви про збільшення позовних вимог та ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року про призначення справи до розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року було виправлено описку в ухвалі від 10 червня 2019 року, виключено з тексту ухвали посилання на відкриття провадження в частині оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року про призначення справи до розгляду.

Іншою ухвалою Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 в частині оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання було повернуто скаржнику.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 червня 2019 року призначено справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 до розгляду без повідомлення учасників в порядку письмового провадження.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 липня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року про повернення заяви про збільшення позовних вимог залишено без змін.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся за адресою Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року про повернення заяви про збільшення позовних вимог, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року про призначення справи до розгляду, ухвалу Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року про часткове повернення апеляційної скарги та залишення в іншій частині без руху, ухвалу Київського апеляційного суду від 10 червня 2019 року про відкриття провадження, ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про виправлення описки, ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про повернення апеляційної скарги та постанову Київського апеляційного суду від 26 липня 2019 року.

У своїй скарзі заявник просить скасувати зазначені ухвали, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження щодо оскарження ухвали Дніпровського районного суду від 02 квітня 2019 року про призначення справи до розгляду, ухвали Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року в частині залишення апеляційної скарги без руху, ухвали Київського апеляційного суду від 10 червня 2019 року про відкриття провадження, ухвали Київського апеляційного суду від 27 червня 2019 року про призначення справи до розгляду необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Таким чином, частина перша статті 389 ЦПК України не передбачає оскарження у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції першої інстанції про призначення справи до розгляду.

Крім того, ухвала Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року в частині залишення апеляційної скарги без руху, ухвала Київського апеляційного суду від 10 червня 2019 року про відкриття провадження, ухвала Київського апеляційного суду від 27 червня 2019 року про призначення справи до розгляду - також не підлягають касаційному оскарженню, оскільки такі не входять до переліку судових рішень, які відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки указані заявником ухвали не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у цій частині необхідно відмовити.

В той же час, касаційне провадження в частині оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року про повернення заяви про збільшення позовних вимог та постанову Київського апеляційного суду від 26 липня 2019 року за результатами її перегляду, ухвали Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року в частині повернення апеляційної скарги, ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про виправлення описки та ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про повернення апеляційної скарги не може бути відкрито з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другої статті 390 ЦПК України, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

До касаційної скарги заявник додає заяву про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про виправлення описки, в якій зазначає, що отримав копію оскаржуваної ухвали 29 червня 2019 року, проте звернутись у передбачений тридцятиденний строк із касаційною скаргою на неї він не зміг, з огляду на брак часу, через підготовку відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2

Наведені заявником підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про виправлення описки не можуть бути визнані судом поважними, виходячи з наступного.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суду не надано логічного та зрозумілого пояснення тому, що перешкоджало заявнику звернутись із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про виправлення описки у строк передбачений ЦПК України.

Крім того, звертаючись 28 серпня 2019 року з касаційною скаргою ОСОБА_1 порушив тридцятиденний строк оскарження постанови Київського апеляційного суду від 26 липня 2019 року. До касаційної скарги додає заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови з огляду на те, що останню отримав поштою 29 липня 2019 року.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

На порушення вимог зазначеної норми процесуального права заявником не надано доказів на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 , що унеможливлює вирішення питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 26 липня 2019 року.

Крім того, зі змісту касаційної скарги, а також доданих до неї документів не вбачається заяви про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року в частині повернення апеляційної скарги та ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про повернення апеляційної скарги, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

З огляду на вказані вище обставини, ОСОБА_1 необхідно звернутися до суду касаційної інстанції із заявами про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року в частині повернення апеляційної скарги та ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року із зазначення поважних причин його пропуску.

Крім того, ОСОБА_1 не надано доказів сплати судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору. Заявник додає заяву стосовно розміру пенсії та лист Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві про порядок обчислення пенсії ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оскільки, всупереч положенням статті 8 Закону України «Про судовий збір», заявником не надано доказів на підтвердження розміру його річного доходу за попередній календарний (2018) рік, то суд позбавлений можливості вирішити її клопотання про зменшення розміру судового збору.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 921,00 грн.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи вищевикладене, судовий збір за подання касаційної скарги на Постанову Київського апеляційного суду від 26 липня 2019 року за результатами перегляду ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року в частині повернення апеляційної скарги, ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про виправлення описки та ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про повернення апеляційної скарги у цій справі становить 384,20 грн (1921,00 грн х 0,2) за кожне оскаржуване судове рішення.

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - 6007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникам строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду від 02 квітня 2019 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 10 червня 2019 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 27 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації, треті особи: Дніпровська районна в м. Києві Державна адміністрація, Сьома Київська державна нотаріальна контора, Десята Київська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соврас Олена Юріївна, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсним заповіту, відновлення дії попереднього заповіту, усунення від права на спадкування, поновлення права на додаткову житлову площу, відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про виправлення описки неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року, постанови Київського апеляційного суду від 26 липня 2019 року, ухвали Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року, ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року, ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 04 жовтня 2019 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку касаційного оскарження не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для його поновлення визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині сплати судового збору, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков