Справа №: 398/2555/19
провадження №: 2-з/398/42/19
УХВАЛА

Іменем України

"05" вересня 2019 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Коліуш Г.В., з участю секретаря судового засідання Замкової Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Северина Юрія Петровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний реєстратор Комунального підприємства "Центр реєстрації та надання послуг" Новотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальов ОСОБА_2 Вадимович про скасування рішення про державну реєстрацію,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Северина Юрія Петровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний реєстратор Комунального підприємства "Центр реєстрації та надання послуг" Новотрудівської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_3 Вадимович про скасування реєстраційної дії припинення іпотеки стосовно майна, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , а саме: рішення про скасування реєстраційної дії припинення іпотеки, індексний номер рішення: 45491823 від 12.02.2019 18:26:32, ОСОБА_4 , КП "Центр реєстрації та надання послуг" Новотрудівської сільської ради Дніпропетровської області щодо магазину непродовольчих товарів А, загальною площею 54,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 3) та стягнення з відповідача судових витрат зі сплати судового збору в сумі 1152,60 грн.

04.09.2019 року ОСОБА_1 подана заява про забезпечення позову шляхом заборони проведення торгів з відчуження (з продажу) активів, що обліковуються на балансі ПАТ «Банк Камбіо», а саме Лот №GL16N011181. та накладення арешту, заборони відчуження та заборони державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав (щодо реєстрації, перереєстрації тощо) на нерухоме майно магазин непродовольчих товарів А загальною площею 54,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3. Заява обґрунтована тим, що об`єкт нерухомого майна перебував в іпотеці ПАТ «Банк Камбіо», у вересні 2014 року в зв`язку з виконанням зобов`язань за кредитним договором договір іпотеки був припинений, про що був внесений відповідний запис до Державного реєстру речових прав. Проте, державний реєстратор без будь-яких правових підстав відновив дію обтяження іпотекою, чим порушив майнові права позивача. Крім того, незаконність дій уповноваженої особи відповідача та державного реєстратора підтверджується наявністю кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365-2 КК України. На думку заявника, є всі підстави вважати, що існує ймовірність, що об`єкт нерухомого майна може бути відчужений відповідачем без згоди позивача, що істотно ускладнить захист права власності позивача. 23.08.2019 року відповідач розмістив на сторінці свого офіційного веб-сайту повідомлення про проведення відкритих торгів (голландського аукціону) з продажу наступних активів, що обліковуються на балансі ПАТ «Банк Камбіо», зокрема Лот №GL16N011181, а саме: нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою Кіровоградська область АДРЕСА_2 м. Олександрія. Вказані торги призначено на 18.09.2019р. Отже існують ризики того, що права на спірний об`єкт нерухомості, який є предметом спору та на сьогодні перебуває у власності позивача, без її згоди незаконно будуть відчужені на користь інших осіб банком як іпотеко держателем, що призведе до зміни обтяжувала та в подальшому власника майна.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно із ч.1 та 2статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З доданих до заяви про забезпечення позову вбачається, що ПАТ «Банк Камбіо» оголошено відкриті торги з продажу магазину непродовольчих товарів А, загальною площею 54,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей2,18,153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується, а також спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце.

Відповідно до абзацу першого ч. 2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Проте у випадку, якщо до скасування рішення державного реєстратора державну реєстрацію прав щодо об`єкта нерухомого майна буде проведена державна реєстрація прав на цей об`єкт за іншою особою, внесення запису про скасування державної реєстрації прав буде неможливим до моменту скасування цієї державної реєстрації прав у встановленому даним Законом порядку.

Враховуючи наведені заявником обставини вибуття нежитлового приміщення з її володіння, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав вважати, що з метою унеможливлення ефективного захисту і поновлення порушеного права власності заявником, іпотекодержатель шляхом проведення торгів може відчужити права на нерухоме майно третім особам, що з огляду на особливості функціонування Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ускладнить внесення до реєстру записів про скасування рішень про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та зумовить необхідність звернення заявником з новими позовами.

Суд також враховує те, що з огляду на особливості функціонування Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у заявника відсутня можливість відслідкувати подання третіми особами заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до закінчення проведення реєстраційних дій.

За таких обставин суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони проведення торгів з віджучення об`єкта нерухомого майна, накладення арешту, заборони відчуження та заборони державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нежитлове приміщення - магазин непродовольчих товарів А, загальною площею 54,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав заявника, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки заходи забезпечення позову в розумінні норм процесуального закону носять тимчасовий характер і покликані унеможливити настання обставин, за яких виконання ухваленого судом рішення буде утрудненим або взагалі стане неможливим.

З приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що заборона відчуження та заборона вчинення реєстраційних дій спрямовані на тимчасову заборону розпорядження будь-якими особами нерухомим майном та зупинення проведення реєстраційних дій щодо об`єкта нерухомого майна.

Зазначені заходи забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами, які заявлені ОСОБА_1 , адже їх вжиття буде мати наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, не зумовить фактичного вирішення спору по суті та не порушує прав третіх осіб.

Зважаючи на те, що такий спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлювальної шкоди відповідачам чи третім особам, а також відсутність обставин, визначених ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного, з урахуванням співмірності заходів забезпечення позову з позовними вимогами та змісту викладених обставин, суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову у вигляді заборони проведення торгів з відчуження (з продажу) активів, що обліковуються на балансі ПАТ «Банк Камбіо», а саме лоту №GL16N011181 та накладення арешту, заборони відчуження та заборони державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав (щодо реєстрації, перереєстрації) на нежитлове приміщення магазину непродовольчих товарів А, загальною площею 54,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є достатніми та необхідними для забезпечення реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, оскільки існує реальна загроза відчуження вказаного нерухомого майна, що може призвести до утруднення виконання рішення суду.

Керуючись, ст.ст.149, 153, 260,261, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Публічному акціонерному товариству "Банк Камбіо" () проводити торги з відчуження (з продажу) об`єкта нерухомого майна - магазину непродовольчих товарів А, загальною площею 54,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 3), лот №GL16N011181.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження та заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав (щодо реєстрації та перереестрації) на об`єкт нерухомого майна - магазин непродовольчих товарів А, загальною площею 54,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 3).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Коліуш Г.В.