ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________ Справа № 636/53/17
Провадження № 2/636/492/19
15 січня 2019 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Оболєнської С.А.,
секретаря судового засідання Гамоліної О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні приміщенням,
Позивач до зали судових засідань не зявився, подав заяву, в якій просив позов задовольнити та розгляд справи проводити за його відсутності (а.с.28).
Відповідачі всудове засідання повторно не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи, згідно з п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлялися своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи (а.с. 48,49,50,60,61,62), відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надавали, заяв про розгляд справи в їх відсутності не надходило.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Предмет іпотеки належав ОСОБА_2 на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 29.04.2009 року, право власності зареєстроване Комунальним підприємством «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 15.05.2009 року.
Передача майна в іпотеку відбувалася за попередньою згодою дружини ОСОБА_2 ОСОБА_7
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За вимогами ст. ст. 16, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Як роз'яснено в п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із того що, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.
Таким чином, підставою для задоволення позову про усунення перешкод в користуванні власністю є встановлення сукупності певних обставин, а саме: наявність у позивача права власності на майно та наявність перешкод у можливості користування ним своєю власністю.
У своєму позові ОСОБА_1 зазначив, що відповідачі не мають підстав для користування належною позивачу нежитловою будівлею молодіжно-розважального центру, оскільки позивач жодних усних або письмових домовленостей чи правочинів на користування належним йому приміщенням з відповідачами не укладав, згоду на використання приміщення відповідачам не надавав.
Разом з тим, позивачем не було доведено факт того, що відповідачі або інші особи, які на думку позивача користуються спірним приміщенням, чинять позивачу, як власнику, перешкоди у праві користування його майном.
Позивачем не зазначено, в який спосіб він вимагає звільнити нежитлову будівлю молодіжно-розважального центру від відповідачів та інших неконкретизованих осіб, які на думку позивача користуються ним із дозволу чи згоди або без такого дозволу (згоди). А також, від яких конкретно речей та майна відповідачів необхідно звільнити належне позивачу приміщення, та яким чином знаходження цих речей відповідачів у приміщенні порушує його права.
Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У ст. 79 ЦПК України закріплено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні приміщенням відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Позивач: ОСОБА_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, адреса реєстрації: Харківська область, Чугуївський район, с. Тернова, вул. Центральна, буд.305, ІН: НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_3, адреса реєстрації: Харківська область, Чугуївський район, с. Тернова, вул. Центральна, буд.305, ІН: НОМЕР_3.

Відповідач: ОСОБА_4, адреса реєстрації: Харківська область, Чугуївський район, с. Тернова, вул. Центральна, буд.305, ІН:НОМЕР_4.

Повний текст рішення виготовлений 25 січня 2019 року.

Суддя: С.А. Оболєнська