КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: 22-ц/824/9168/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року м. Київ

Справа № 754/8255/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Макарової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Київської міської ради, яка подана представником ОСОБА_1 Антоніною Павлівною, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року, постановлене у складі судді Клочко І.В.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про поновлення та визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

У червні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача Київської міської ради, в якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті брата ОСОБА_3 , померлого ~ ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її рідний брат ОСОБА_3 . Крім позивача, у померлого брата інших родичів чи сім`ї немає. Про смерть брата позивач дізналася пізніше, тому не змогла вчасно подати заяву про прийняття спадщини, оскільки проживає за межами м. Києва. З братом спілкувались лише по телефону та зустрічалися іноді по святам. Після останньої зустрічі брат не дзвонив декілька місяців, а коли телефонувала позивач, то він не брав слухавку. Через декілька місяців відсутності зв`язку з ним, позивач вирішила поїхати до брата у гості, проте двері до його квартири були опечатані із печаткою поліції. Після чого позивач почала розбиратися і з`ясувала, що брат помер і з часу смерті пройшло більше шести місяців.

Поліція жодним чином не повідомляла позивача про смерть брата. Ключі до квартири та документи позивач отримала лише навесні 2018 року, після чого і звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, в якій їй було відмовлено на підставі пропуску строку звернення, встановленого ст. 1270 ЦК України. Вказує, що не могла виконати дані дії, оскільки всі документи (паспорт, технічний паспорт, документи про освіту тощо) були вилучені поліцією, а вона їх отримала лише навесні 2018 року, тому вважає, що строк нею пропущений з поважних причин і просить суд встановити додатковий строк для прийняття спадщини померлого брата ОСОБА_3 у три місяці з дня набрання сили рішенням суду.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого приблизно 23 квітня 2017 року, в термін три місяці з дня вступу рішення в законну силу.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Київської міської ради - Хрущ А.П. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що пояснення позивача, які суд взяв до уваги, задовольняючи оскаржуване рішення, не можуть розцінюватись як належний доказ пропуску строку для прийняття спадщини, а є підтвердженням того, що рідна сестра довгий час не спілкувалась з рідним братом та не цікавилась станом його здоров`я. Підтримуючи родинні відносини, позивач про смерть рідного брата дізналась би набагато раніше, та вчасно звернулась би до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

В судовому засідання позивач повідомила суду, що останнім часом не спілкувалася з рідним братом, у зв`язку з чим про його смерть дізналася тільки 23 грудня 2017 року. Однак, така причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Тому вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що незнання про смерть спадкодавця є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Крім того, як вбачається з листів Київської місцевої прокуратури №3 та Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 11.05.2017 року поховання тіла померлого ОСОБА_3 проведено за рахунок держави. Згідно актового запису про смерть від 22.05.2017 року № 8344, свідоцтво просмерть на ім`я ОСОБА_3 (приблизна дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ) не видавалось. В матеріалах справи відсутні підтвердження поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом. Вважає, що у позивача не було перешкод для подання заяви, вона без поважних причин не скористалась правом на прийняття спадщини, а тому передбачені статтею 1272 ЦК України правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 вважає рішення суду законним та обґрунтованим, ухваленим у відповідності до норм матеріального та процесуального права, ухваленим за наслідками повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, а апеляційну скаргу вважає необґрунтованою.

Звертає увагу суду на довідку №794 від 02.11.2018 року, видану виконкомом Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області, відповідно до якої ОСОБА_2 у період з січня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року проживала разом із її матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 по день смерті останньої. При цьому відповідно до довідки, виданої завідувачем Бзівського фельдшерсько-акушерського пункту від 02.11.2018 року, у період з 26.09.2017 року по 23.12.2017 року мати позивача ОСОБА_5 перебувала вдома у лежачому стані та потребувала постійного догляду. Таким чином, у позивача були об`єктивні причини пропуску строку наподання заяви про прийняття спадщини, адже цей строк спливав 25.10.2017 року, тасаме у цей період позивач займалася доглядом за своєю матір`ю ОСОБА_5 , яка не мала можливості самостійно забезпечувати власні життєві потреби.

В судовому засіданні представник Київської міської ради - Хрущ А.П. підтримала доводи апеляційної скарги, просила рішення суду скасувати.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили залишити рішення суду без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, ~ ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується випискою з актового запису про смерть № 8344 від 22 травня 2017 року (а.с 38) та копією свідоцтва про смерть (а.с. 107).

З листів Київської місцевої прокуратури №3 та Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 11.05.2017 встановлено, що поховання тіла померлого ОСОБА_3 проведено за рахунок держави.

На день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8, 9).

ОСОБА_2 є рідною сестрою померлого ОСОБА_3 (а.с. 4)

Листом № 434/01-16 від 31 січня 2018 року П`ятої київської державної нотаріальної контори позивача ОСОБА_2 повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском шести місяців з дня відкриття спадщини та роз`яснено право звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції вважав за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позову є законними і обґрунтованими та такими, що відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що вона не знала про смерть її брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ~ ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

З довідки №794 від 02.11.2018 року, виданої виконкомом Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області вбачається, що ОСОБА_2 у період з січня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала разом із своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , по момент смерті останньої.

Відповідно до довідки, виданої завідувачем Бзівського фельдшерсько-акушерського пункту від 02.11.2018 року, у період з 26.09.2017 року по 23.12.2017 року мати позивача - ОСОБА_5 перебувала вдома у лежачому стані та потребувала постійного догляду.

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивача ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 96).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки у ОСОБА_2 були об`єктивні причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини від її брата ОСОБА_3 , померлого приблизно 23 квітня 2017 року, адже цей строк спливав 25 жовтня 2017 року, та саме у цей період позивач займалася доглядом за своєю матір`ю ОСОБА_5 , яка в силу похилого віку (90 років) та стану здоров`я не мала можливості самостійно забезпечувати власні життєві потреби, та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України при розгляді справи № 6-1486цс15, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у кінці січня 2018 року звернулася до нотаріальної контори, пропустивши три місяці понад встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини поважними, оскільки тривала хвороба матері позивача, яка перебувала в безпорадному стані і потребувала постійного догляду, створювала істотні труднощі позивачу, з урахуванням віддаленості місця проживання, для вирішення питання про прийняття спадщини після її померлого брата.

Надані позивачем докази, а саме: копія довідки №794 від 02.11.2018 року Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області та довідка завідувача Бзівського фельдшерсько-акушерського пункту від 02.11.2018 року підтверджують обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що незнання про смерть спадкодавця не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки обставини пропуску позивачем такого строку пов`язані з об`єктивними та істотними труднощами на вчинення дій для прийняття спадщини.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні суду. Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції дана належна правова оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-375, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Київської міської ради, яка подана представником ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 06 вересня 2019 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.