Справа № 1312/1579/12 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/811/1327/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Брикайло М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 19 лютого 2018 року в складі судді Гирича С.В. у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків пред'явлення виконавчого листа до виконання, -

встановила:

В жовтні 2017 року представник ПАТ «Родовід банк» звернувся в суд із заявою про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання та видачу по вказаній справі дубліката виконавчого листа. Вимоги заяви обгрунтовував тим, що 15.01.2013 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, яка разом з виконавчим документом скерована на адресу банку, але такі документи заявник не отримував. Таким чином, виконавче провадження з моменту повернення виконавчого документа не здійснювалось, ПАТ «Родовід банк» з незалежних від нього обставин пропустив строк на пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого Личаківським районним судом м. Львова від 14.09.2012 року за № 2/1312/1284/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 18 575,91 грн., судових витрат в розмірі 214,60 грн. З урахуванням того, що заборгованість ОСОБА_2 за виконавчим листом не погашена, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17.05.2012 року залишається невиконаним, просив заяву задовольнити.

Оскаржуваною ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 19 лютого 2018 року у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа по справі №2-1312/1284/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 18 575,91 грн., судових витрат в розмірі 214,60 грн, до виконання та видача дубліката виконавчого листа по вказаній справі - відмовлено за безпідставністю.

Ухвалу суду оскаржив стягувач ПАТ «Родовід Банк», з оскаржуваною ухвалою не погоджується.

Вважає, що місцевий суд при розгляді заяви ПАТ «Родовід Банк» надав необ»єктивну оцінку поданим заявником доказам.

Зокрема, заявник надав копію листа Личаківського ВДВС ГТУЮ у Львівській області № 1312 від 22.08.2017 року, який підтверджує факт направлення ПАТ «Родовід Банк» запитів про стан виконавчого провадження.

При цьому, саме в процесі направлення таких запитів стало відомо про те, що виконавчий лист було втрачено.

На думку апеллянта, ПАТ «Родовід Банк» документально підтвердив факт втрати виконавчого листа та поважність пропуску строку його пред»явлення, оскільки в листі від 22.08.2017 року вказано, що 15.01.2013 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, яка разом з виконавчим документом скерована на адресу Банку, однак доказів такого направлення не додано.

Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 19 лютого 2018 року та постановити нову ухвалу, якою заяву ПАТ «Родовід Банк» задовольнити.

Відзиву на апеляційну скаргу та інших заяв чи клопотань учасниками справи не подано.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Ухвалою про призначення справи до розгляду від 29 жовтня 2018 року вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи без їх виклику.

Оскільки розгляд справи проведено без виклику учасників справи в судове засідання, за відсутності всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа, заявник подав лише відповідь державного виконавця від 22.08.2017 року про те, що виконавчий лист повернуто стягувачу, однак постанову про повернення виконавчого документу від 15.01.2013 року, на яку посилаються як на підставу подачі заяви про видачу дубліката виконавчого листа, суду не подано, жодних доказів того, що оригінал виконавчого листа повернуто стягувачу суду не надано. При цьому, виконавчий лист, виданий на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17.05.2012 року був пред'явлений до виконання ПАТ «Родовід Банк» у 2012 році, рішення суду частково виконано, сума коштів, що перерахована стягувачу, становила 14985,72 грн.

Таким чином стягувач, знаючи про невиконання рішення в повному обсязі, протягом тривалого терміну, а саме з часу часткового виконання рішення суду у 2013 року та до часу звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, не скористався своїм правом ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та брати участь у проведенні виконавчих дій.

Також, суд зазначив, що при вирішенні питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, не встановлено поважності причин пропуску такого строку, а дійти висновку про наявність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання за відсутності у матеріалах справи реєстру поштових відправлень про направлення оригіналу виконавчого листа стягувачеві та постанови про повернення виконавчого документа, не можливо.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду виходячи із наступного.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 17.05.2012 року стягнуто з Бардашевського Любомира Дмитровича на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 18 575,91 грн., судових витрат в розмірі 214,60 грн.

На виконання вкзаного рішення Личаківський районний суд м. Львова видав виконавчий лист від 14.09.2012 року № 2-1312/1284.

Виконавчий документ пред'явлено до виконання у визначений законом строк, державним виконавцем Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області відкрито виконавче провадження № 34391834.

З відповіді державного виконавця № 1312 від 22.08.2017 року вбачається, що при проведенні виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженні державний виконавець провів опис та арешт транспортного засобу боржника. Даний транспортний засіб 03.01.2013 року реалізований з прилюдних торгів ПП СП «Юстиція» (протокол № 03/698/12/А-3 від 03.01.2013р.) за ціною 17700,80 грн., з яких: 700 грн. - повернення авансового внеску на проведення експертного дослідження, 350 грн. - витрати на проведення виконавчих дій, 1665,08 грн. - виконавчий збір, 14985,72 грн. - кошти, що підлягають перерахунку стягувачу.

15.01.2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки при здійсненні виконавчого провадження встановлено, що боржник за адресою, вказаною у виконавчому документі відсутній, заходи вжиті державним виконавцем щодо розшуку іншого майна боржника виявились безрезультатними. Виконавчий документ разом з оригіналом виконавчого документу повернутого на адресу стягувача, а саме м. Львів, вул. Коперніка 20 з частковими виконанням (а.с. 45).

Зважаючи на те, що спірні правовідносини (винесення постанови про повернення виконавчого документу від 15.01.2013 року) виникли в момент дії ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, саме такий застосовується при розгляді даної справи.

За змістом ч.ч. 1, 2, 5 ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична чи юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час прийняття оскаржуваної постанови) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно із ч. 5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Пунктом 3.15 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5 (в редакції, яка діяла на час прийняття оскаржуваної постанови) передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному у статті 47 Закону. При цьому в постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов'язково роз'яснюється порядок повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання (крім випадку повернення виконавчого документа на підставі пункту 1 частини першої статті 47 Закону, якщо таке повернення надалі є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження).

Мотиви апеляційної скарги не вказують на обставини, які не були враховані державним виконавцем при вчиненні дій по поверненню виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до пп. 17.4 п. 17 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Із зазначеної норми закону випливає, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист був втрачений, подавши довідки органів зв'язку або державного виконавця.

Крім цього, з наведеного слідує, що вирішуючи питання обґрунтованості видачі дубліката виконавчого документа, суд фактично має з»ясувати чи стягувач або державний виконавець звернувся із відповідною заявою до закінчення строку, встановленого для пред»явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, законодавством визначено дві окремі процесуальні дії, такі як отримання дубліката виконавчого документа та поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається із заяви, позивач ПАТ«Родовідбанк» таку мотивує тим, що про втрату виконавчого листа при поверненні виконавчого документа стягувачу позивач довідався лише з відповіді державного виконавця від 22.08.2017 року.

Разом з тим, в доводах апеляційної скарги апелянт покликався на те, що неодноразово звертався до виконавчої служби із запитами про хід виконавчих дій, відтак йому мало бути відомо про повернення виконавчого листа стягувачеві ще 15.01.2013 року.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що стягувач мав можливість контролювати хід виконання судового рішення, здійснювати запити до виконавчої служби з метою отримання необхідної інформації про хід виконавчого провадження, проте своїм правом скористався неналежним чином.

Інші доводи апеляційної скарги для зміни чи скасування ухвали суду відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 19 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 22 січня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк