Справа №173/2905/18
Провадження №2-о/173/19/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді - Петрюк Т.М.

при секретарі - Рудовій Л.В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, представник заявника ОСОБА_2, заінтересована особа: Дніпровська селищна рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2018 року до суду звернувся заявник ОСОБА_3,представник заявника ОСОБА_2, з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Дніпровська селищна рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області .

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 22 січня 2019 року.

Згідно заявлених вимог заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності йому заповіту ОСОБА_4, серії НОМЕР_2 зареєстрованого державним нотаріусом Криничанської державної нотаріальної контори 21.01.1997 року у реєстрі під № 1-63, на все майно на користь ОСОБА_3.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати - ОСОБА_4.

Після смерті матері відкрилась спадщина, в тому числі і на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1

З метою отримання спадщини за заповітом, він звернувся до приватного нотаріуса Криничанської нотаріальної контори Чорної О.В., та надав необхідні документи. Але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно постанови нотаріуса від 23 листопада 2018 року, у наданих заявником документах наявні розбіжності у написанні по батькові спадкоємця: так в заповіті, посвідченому Криничанською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 21.01.1997 року за реєстровим № 1-63 - по батькові спадкоємця вказано ОСОБА_3, а в паспорті спадкоємця - ОСОБА_1.

У позасудовому порядку виправити помилку в заповіті неможливо, так як заповідач померла, а він не може реалізувати свої спадкові права, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Заінтересованою особою письмові пояснення суду не надані.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст заявленої вимоги, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявника - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про народження.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, в тому числі і на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1

За життя мати заявника ОСОБА_4,. склала заповіт, посвідчений Криничанською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 21.01.1997 року за реєстровим № 1-63, яким все належне їй на час смерті майно заповіла ОСОБА_3, що підтверджується копією заповіту.

З метою отримання спадщини за заповітом, заявник звернувся до приватного нотаріуса Криничанської нотаріальної контори Чорної О.В., та надав необхідні документи. Але заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно постанови нотаріуса від 23 листопада 2018 року, у наданих заявником документах наявні розбіжності у написанні по батькові спадкоємця так в заповіті, посвідченому Криничанською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 21.01.1997 року за реєстровим № 1-63 - по батькові спадкоємця вказано ОСОБА_3, а в паспорті спадкоємця - ОСОБА_1, що підтверджується копією постанови.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті

Оцінюючи надані заявником докази, суд вважає за можливе встановити факт належності заявникові заповіту, посвідченого Криничанською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 21.01.1997 року за реєстровим № 1-63, оскільки прізвище та ім'я зазначеної в заповіті особи співпадають з прізвищем та іменем заявника. Згідно свідоцтва про народження матір'ю заявника вказана ОСОБА_4. До цього часу інша особа, як-то ОСОБА_3 не подав заяви про видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та не пред'являв зазначений заповіт для реалізації спадкових прав.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що факт належності заявнику зазначеного вище заповіту знайшов своє підтвердження в процесі розгляду справи.

За даних обставин суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги та встановити факт належності заявникові заповіту, посвідченого, Криничанською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 21.01.1997 року за реєстровим № 1-63, за яким спадкоємцем майна померлої ОСОБА_4, зазначений ОСОБА_3.

Встановлення факту належності вищезазначеного заповіту потрібно заявникові для призначення отримання спадщини, тобто має наслідком виникнення правовідносин, пов'язаних із спадкування.

В іншому порядку встановити факт належності заповіту заявник немає можливості, так як мати заповідача померла.

Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України понесені заявницею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 352 грн., 40 коп., покладаються на заявника і поверненню не підлягають.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 293-294, 315-316 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_1, представник заявника ОСОБА_2, заінтересована особа: Дніпровська селищна рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 заповіту ОСОБА_4 на все майно, серії НОМЕР_2 посвідченого державним нотаріусом Криничанської державної нотаріальної контори Плохою Г.О.. 21.01.1997 року, зареєстрованого у реєстрі під № 1-63, на користь ОСОБА_3

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 352 грн., 40 коп., покласти на заявника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення складений: 22.01.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 22.01.2019 року

Оприлюднене 29.01.2019 року

Дата набрання законної сили 22.02.2019 року