ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» січня 2019 року

м. Харків

справа № 643/14845/17-ц

провадження № 22з/818/62/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Кіся П.В., Пилипчук Н.П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2018 року у складі судді Поліщук Т.В.,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 2 000,00 грн.; в частині позовних вимог про відшкодування майнової шкоди внаслідок втрати автомобіля у розмірі 7 950,00 грн. - відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640, 00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2018 року - скасувати, ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги - задовольнити в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково; рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2018 року - змінено; скасовано його в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди суми у розмірі 2 000,00 грн., та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 в цій частині задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 10 000,00 грн., в іншій частині рішення суду - залишено без змін.

Постанову прийнято в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

09 січня 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про роз'яснення постанови Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року та просив роз'яснити постанову Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року, оскільки у нього немає адвоката, він не знає, як йому в подальшому діяти.

Частиною 3 статті 271 ЦПК України передбачено що суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в кому було ухвалено відповідне судове рішення протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Виходячи з вимог закону, судова колегія вважає за можливе розглянути заяву про роз'яснення рішення в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що заяву ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість судового рішення.

Частиною першою статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Із змісту статті 271 ЦПК України вбачається, що роз'яснення рішення суду - це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Як правило, роз'ясненню підлягає резолютивна частина рішення суду, яка повинна містити чіткі формулювання щодо вирішення спірного правовідношення або інших заявлених вимог.

При цьому особи, які ініціювали роз'яснення, у відповідній заяві мають вказати: що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим; які варіанти тлумачення рішення; як саме невизначеність та нечіткість резолютивної частини рішення суду може вплинути на ефективність його виконання.

Поряд з резолютивною частиною рішення суду може бути роз'яснена і мотивувальна частина. Потреба у цьому виникає у разі необхідності підтвердження преюдиціально встановленого факту чи правовідношення, визнаного судовим рішенням, що вступило в законну силу.

Як вбачається з роз'яснень, наданих в пункті 21 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Згідно з частиною 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Рішення суду може бути роз'яснено у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, роз'яснено може бути судове рішення, яке підлягає реалізації в порядку пред'явлення до примусового виконання за наслідками розгляду справи по суті.

Матеріали справи свідчать про те, що постановою Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково; рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2018 року - змінено; скасовано його в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди суми у розмірі 2 000,00 грн., та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 в цій частині задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 10 000,00 грн., в іншій частині рішення суду - залишено без змін.

Зазначене судове рішення ухвалено в межах позовних вимог, його резолютивна частина не є незрозумілою та не підлягає уточненню, жодних сумнівів чи розбіжностей під час тлумачення його змісту не вбачається.

У разі незгоди з судовим рішенням ОСОБА_1 має право на його оскарження у касаційному порядку на підставі пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, про що зазначено у резолютивній частині постанови.

Крім того, статтею 59 Конституції України гарантовано право на професійну правничу допомогу.

У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про безоплатну правову допомогу»безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

Стаття 3 цього Закону передбачає, що право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Отже, ОСОБА_1 не позбавлений можливості реалізувати своє передбачене законом право на правову допомогу, зокрема, й безоплатну, у випадку, якщо він потребує роз'яснень щодо порядку звернення судового рішення до виконання.

Таким чином, судова колегія вважає, що постанова Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року містить чіткі формулювання щодо вирішення спірного правовідношення, є точною та однозначною, суперечливих варіантів її тлумачення не вбачається.

Отже, заяву ОСОБА_1 про її роз'яснення необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 260, 271, 381, 369, 382, 389 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді П.В. Кісь

Н.П. Пилипчук

Повний текст ухвали складено 30 січня 2019 року.