Провадження №8/369/12/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Дубас Т.В.,

при секретарі Мазурик Д.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

стягувача ОСОБА_2 ,

представника стягувача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.12.2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в:

03 грудня 2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду (05 листопада 2018 року) і до досягнення дитиною повноліття.

17 квітня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами наказ Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2018 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи підстави для перегляду судового рішення боржник посилається на те, що при видачі судового наказу судом не враховано дійсний майновий стан боржника, що в сукупності має бути предметом дослідження судом та впливає на визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Крім того, 26.03.2019 року ОСОБА_1 стало відомо про те, що заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.10.2017 було стягнуто з відповідача у даній справі аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання його старшої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 06.07.2017.

На разі ОСОБА_1 подано до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області заяву про перегляд даного заочного рішення з метою зменшення визначеного судом розміру аліментів у зв`язку з тим, що на його утриманні є ще одна дитина.

Додатково в обґрунтування заяви, ОСОБА_1 зазначає, що він є співробітником Головного управління Національної поліції в Київській області, має не досить великий чистий середньомісячний дохід: близько 7195,00 грн., що підтверджується роздруківкою довідки про його доходи від 06.03.2019, доданою до даної заяви, а тому стягнення з нього аліментів за завищеним розміром за умови, що з нього паралельно стягуються аліменти й на іншу дитину, ставить його у скрутне матеріальне становище.

При цьому, за такого доходу відповідача у разі стягнення з нього у даній справі аліментів на утримання дитини у розмірі 1/6 частини не порушить права дитини, так як аліменти будуть становити більше 1200,00 грн. щомісячно, тобто більше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Боржник ОСОБА_1 в судовому засіданні просив задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2018 року.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви боржника про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, оцінивши наявні у справі докази, наведені боржником підстави для скасування судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд приходить до наступного висновку.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результати розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. (ст.160 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до п.4 та п.5 ч.1 ст.161 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано, якщо:

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб;

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб.

Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статі 161 цього Кодексу. (ч.1 ст.170 Цивільного процесуального кодексу України).

За змістом положень ч.7 та ч.8 статті 170 Цивільного процесуального кодексу України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Пунктом 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України закріплено, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

За змістом положень ч.4,5 ст.423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1)переоцінка доказів, оцінених судому процесі розгляду справи; 2)докази, які неоцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Обґрунтовуючи підстави для скасування судового наказу за нововиявленими обставинами, боржник посилається на наявність доказів, які не були предметом дослідження судом при видачі судового наказу та стосуються майнового стану платника аліментів, що вплинуло на визначення розміру аліментів, який платник аліментів не має можливості сплачувати на утримання дитини в силу свого тяжкого матеріального становища.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинам, оскільки боржником не доведено наявність нвовоявлених обставин у розумінні п. 1 ч. 2 ст.423 ЦПК України, при цьому в даному випадку переоцінка доказів по справі може бути здійснена судом в порядку позовного провадження, а відтак вбачаються підстави для звернення боржника до суду з позовом про зменшення розміру аліментів з урахуванням вимог ч. 7 ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19 лютого 2009 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], N 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що на час розгляду даної заяви, відсутні визначені ст. 423 ЦПК України підстави для перегляду судового наказу Києво-Святошинського районного суду Київського області від 03 грудня 2018 року за нововиявленими обставинами, тому, згідно п.1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, суд відмовляє в задоволенні заяви про перегляд судового рішення та залишає судовий наказ Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2018 року в силі.

Аналізуючи норм ЦПК України встановлено, що у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів, боржник має право звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, визначених судом, або з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами. Скасування судового наказу виданого за вимогою про стягнення аліментів не передбачено діючими нормами ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу про стягнення аліментів слід відмовити, оскільки даний судовий наказ скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.161,170 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.12.2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 09.09.2019 року.

Суддя: Дубас Т.В.