Справа№592/7404/19
Провадження №2/592/3172/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Корольової Г.Ю.

за участю секретаря судового засідання Панасовської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом Сумської міської ради (м. Суми, пл. Незалежності, 2) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), треті особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

15.05.2019 року позивач звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_1 про визнання особи таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Позов обґрунтований тим, що будинок для проживання малих сімей, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є об`єктом права комунальної власності територіальної громади м.Суми, що підтверджується рішенням Сумської міської ради від 04.12.2002 року № 219-МР «Про надання згоди на прийняття в комунальну власність територіальної громади міста Суми будинків для проживання малих сімей відкритого акціонерного товариства «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» з вбудованими-прибудованими нежитловими приміщеннями» та рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.01.2003 року № 35 «Про затвердження актів приймання-передачі житлових будинків для проживання малих сімей ВАТ «СМНВО ім. Фрунзе» на баланс ВЖРЕУ-6» до комунальної власності територіальної громади міста Суми житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 17 від ВАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе».

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 18.12.2001 року № 707 будинку АДРЕСА_2 надано статус будинку для проживання малих сімей.

29.03.2019 року на адресу Сумського міського голови надійшло звернення ОСОБА_2 з приводу необхідності звернення до суду з позовом про визнання ОСОБА_1 мешканця кімнати АДРЕСА_3 НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловими приміщення, оскільки останній не проживає більше шести місяців в даній квартирі, не несе витрати по утриманню спірної квартири та не приймає участі в спільному побуті.

Відповідно до листа департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради № 06.01-18/2813 від 15.04.2019 року кімната № 938 в АДРЕСА_2 не приватизувалась. Тобто дана кімната перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Суми.

Згідно довідок управління «Центр надання адміністративних послуг м.Суми» про реєстрацію місця проживання та карток прописки в кімнаті АДРЕСА_4 зареєстровані наступні особи:

1. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

4. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до листа департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради № 12.01-30/1135/07 від 15.04.2019 року ОСОБА_1 не перебуває в департаменті на обліку як отримувач житлової субсидії та усіх інших видів соціальної допомоги.

Факт відсутності за місцем реєстрації понад шість місяців ОСОБА_1 також можуть підтвердити свідок ОСОБА_5 , котра проживають в будинку АДРЕСА_2 .

Просить усунути перешкоди в користуванні його власністю шляхом визнання ОСОБА_1 таким, що втратив користування вказаним будинком.

Позивач у судове засідання не з`явився, представник надав суду заяву у відповідності до якої підтримав позовні вимоги у повному обсязі із зазначених у позовній заяві обставин та просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з*явився, надав суду заяву відповідно до якої позов визнав.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися др суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Будинок для проживання малих сімей, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . АДРЕСА_2 є об`єктом права комунальної власності територіальної громади м.Суми, що підтверджується рішенням Сумської міської ради від 04.12.2002 року № 219-МР «Про надання згоди на прийняття в комунальну власність територіальної громади міста Суми будинків для проживання малих сімей відкритого акціонерного товариства «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» з вбудованими-прибудованими нежитловими приміщеннями» та рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.01.2003 року № 35 «Про затвердження актів приймання-передачі житлових будинків для проживання малих сімей ВАТ «СМНВО ім. Фрунзе» на баланс ВЖРЕУ-6» до комунальної власності територіальної громади міста Суми житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 17 від ВАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе».

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 18.12.2001 року № 707 будинку АДРЕСА_2 надано статус будинку для проживання малих сімей.

29.03.2019 року на адресу Сумського міського голови надійшло звернення ОСОБА_2 з приводу необхідності звернення до суду з позовом про визнання ОСОБА_1 мешканця кімнати АДРЕСА_3 НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловими приміщення, оскільки останній не проживає більше шести місяців в даній квартирі, не несе витрати по утриманню спірної квартири та не приймає участі в спільному побуті.

Відповідно до листа департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради № 06.01-18/2813 від 15.04.2019 року кімната № 938 в АДРЕСА_2 не приватизувалась. Тобто дана кімната перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Суми.

Згідно довідок управління «Центр надання адміністративних послуг м.Суми» про реєстрацію місця проживання та карток прописки в кімнаті АДРЕСА_4 зареєстровані наступні особи:

1. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

4. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до листа департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради № 12.01-30/1135/07 від 15.04.2019 року ОСОБА_1 не перебуває в департаменті на обліку як отримувач житлової субсидії та усіх інших видів соціальної допомоги.

Факт відсутності за місцем реєстрації понад шість місяців ОСОБА_1 також можуть підтвердити свідок ОСОБА_5 , котра проживають в будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сім`ї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Таким чином, лише члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , але обмежений у праві розпоряджатися даним будинком.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач відсутній за місцем реєстрації більш 6 років, що підтвердили свідки у судовому засіданні.

Частиною 2 статті 405 ЦК України вказано, що член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленості між ним і власником житла або законом.

Відповідач на час реєстрації був членом сім`ї власника будинку, але відсутній за місцем реєстрації більш 8 років, в зв`язку із чим втратив право на користування вказаним будинком, що належить позивачці.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо усунення перешкоди у здійсненні права власності на жиле приміщення шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати мають бути покладені на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 81, 89, 133, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Сумської міської ради (м. Суми, пл. Незалежності, 2) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), треті особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь Сумської міської ради (м. Суми, пл. Незалежності, 2) 1921 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Г.Ю. Корольова