З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 336/5499/18
м. Запоріжжя 25 січня 2019 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,
при секретарі Чернишовій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -
Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання відповідач не явився.
Через ненадання відповідачем, який не має статусу підприємця, інформації щодо його адреси відповідна судова повістка була йому надіслана за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідач викликався до суду через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи.
Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них на мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба та т.і.) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно із ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а відповідно до ст. 70 СК при поділі майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівні, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним контрактом.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 6 листопада 1999 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом.
Під час перебування сторін у шлюбі ними було придбане нерухоме майно житловий будинок, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Юності, 73 в м. Запоріжжі, загальною площею 62,2 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 474 кв.м.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 28.11.2009 року житловий будинок придбався у таких частках: 2/3 частки ОСОБА_2, 1/3 частка ОСОБА_3 (син сторін).
Відповідно до договору купівлі-продажу від 28.11.2009 року спірна земельная ділянка придбалася у таких частках: 2/3 частки ОСОБА_2, 1/3 частка ОСОБА_3 (син сторін).
Як вже зазначалося судом, згідно до ст. 70 СК при поділі майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівні, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним контрактом.
Відповідно, кожна сторона має право на рівну разом з іншою частку майна у спільній сумісній власності подружжя.
Частина 1 ст. 71 СК України встановлює, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
З викладеного суд вбачає законні підстави для задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 57, 60, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Задовольнити позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП -НОМЕР_2) про поділ майна подружжя.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Юності, 73, на земельній ділянці, площею 474 кв. м - на праві спільної часткової власності з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, кожен з яких також має право власності на рівну із нею 1/3 частину названого житлового будинку.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін