Справа № 118/835/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ларіонової Н. М. ,

при секретарі судового засідання Мариненко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві питання про відновлення втраченого провадження у цивільній справі № 118/835/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні провадженні Судацького міського суду Автономної Республіки Крим перебувала цивільна справа № 118/835/13-ц за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Верховного Суду від 28.06.2018 року копії матеріалів касаційного провадження № 61-23765ск18 у вищевказаній справі направлені до Апеляційного суду міста Києва з метою визначення місцевого загального суду у порядку ст. 12 Закону України від 15.04.2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для визначення підсудності щодо розгляду питання про відновлення втраченого провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 09.07.2018 р. копії зазначених вище матеріалів касаційного провадження № 61-23765ск18 у цивільній справі № 118/835/13-ц за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки направлені за підсудністю до Подільського районного суду м.Києва для розгляду питання про відновлення втраченого провадження.

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 23.07.2018 р. відкрито провадження у справі по розгляду питання про відновлення втраченого провадження у вищевказаній цивільній справі.

В судове засідання представник позивача - ПАТ «ОТП Банк», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення судової повістки, повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомлено.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась судом шляхом розміщення судових повісток на офіційному сайті суду, в зв`язку з нездійсненням відправлення судової кореспонденції до АР Крим.,

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, Касаційним цивільним судом Верховного Суду ухвалою від 18.06.2018 р. встановлено, що у лютому 2014 року фізична особа - підприємець ОСОБА_2 . звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 29.10.2013 р. у справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.03.2014 р. відкрито касаційне провадження в зазначеній справі і витребувано з Судацького міського суду Автономної Республіки Крим вказану цивільну справу № 118/835/13-ц.

Згідно вищевказаної ухвали суду касаційної інстанції, станом на 18.06.2018 року через тимчасову окупацію частини території України цивільна справа на адресу суду касаційної інстанції не недійшла, що унеможливлює її розгляд у касаційному порядку Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду. Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територію Автономної Республіки Крим визнано тимчасово окупованою територією. З огляду на обставини, за яких територія Автономної Республіки Крим законодавчо визнана тимчасово окупованою територією України, а також зважаючи на тривалий термін ненадходження витребуваної справи до суду касаційної інстанції, є підстави вважати, що судове провадження у зазначеній справі втрачене.

Відповідно до ч.1 ст.489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно із ст.493 ЦПК України, передбачено, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги, зокрема: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Статтею 494 ЦПК України визначено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, передбачене п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Тому виконання рішення суду повинно розглядатись як невід`ємна частина судового процесу в розумінні ст. 6 конвенції (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року, «Брумареску проти Румунії» від 28.11.1999 року, «Бакай та інші проти України» від 09.11.2004 року).

Однією із гарантій забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві є існування на законодавчому рівні інституту цивільного процесуального права - відновлення втраченого судового провадження. Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення та виконання судового рішення.

Судом достеменно встановлено, що матеріали цивільної справи № 118/835/13-ц за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки не можуть бути надані на розгляд до Касаційного цивільного суду Верховного Суду для розгляду касаційної скарги ФОП ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 29.10.2013 р. у даній справі.

Стороною позивача, який знаходиться у м.Києві, суду не було подано копій жодного документу, в т.ч.. і копію позову та копій документів, що додавались до позову.

Судом перевірена наявність процесуальних рішень у цивільній справі № 118/835/13-ц, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в якому містяться копії таких судових рішень: 1) ухвала судді Судацького міського суду Автономної Республіки Крим Сич М.Ю. від 23.05.2013 р., якою відкрито провадження у цивільній справі 118/835/13-ц за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки; 2) ухвала Судацького міського суду Автономної Республіки Крим від 03.07.2013 р. (головуючий - суддя Сич М.Ю.) про заочний розгляд даної справи; 3) вступна та резолютивна частина заочного рішення Судацького міського суду Автономної Республіки Крим (головуючий - суддя Сич М.Ю.) від 03.07.2013 р.; 4) повний текст заочного рішення Судацького міського суду Автономної Республіки Крим (головуючий - суддя Сич М.Ю.) від 03.07.2013 р., яким задоволені позовні вимоги позивача; 5) ухвала Судацького міського суду Автономної Республіки Крим від 03.07.2013 р. (головуючий - суддя Морозова Л.М.) про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 03.07.3013 р.; 6) ухвала Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м.Феодосія (суддя Самойлова О.В.) від 19.09.2013 р. про відкриття апеляційного провадження; 7) рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м.Феодосія (головуючий - суддя Самойлова О.В., судді - Авраміді Т.С., Кустова І.В.) від 29.10.2013 р., яким задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення від 03.07.2013 р., скасоване заочне рішення від 03.07.2013 р. та постановлено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, з урахуванням наявної в матеріалах справи інформації та доказів, суд вважає за необхідне використати ту частину провадження, що збереглася до втрати провадження, та відновити зміст вищевказаних рішень по суті судів 1 та 2 інстанції у даній цивільній справі. Даними судами при розгляді справи досліджувались матеріали справи, були встановлені обставини справи, надана оцінка доказам, що містяться в справі, що знайшло своє відображення у даних кінцевих рішеннях по справі міського та апеляційного сдів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-260, 261, 353, 354, 493-494 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

У Х В А Л И В :

Відновити частково втрачене судове провадження в цивільній справі № 118/835/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відновити заочне рішення Судацького міського суду Автономної Республіки Крим від 03.07.2013 р. такого змісту:

«СУДАЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ

Справа 118/835/13-ц

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2013 року Судацький міський суд Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді Сича М.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Янчковської Ю.В.,

представника позивача Козлової А. В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Судаку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулося у травні 2013 року до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_5 укладений кредитний договір № CM-SMEG02/069/2008, за умовами якого позивачальнику надано кредит в розмірі 160000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 01 серпня 2023 року.

Позичальник зобов`язався погашати кредит, сплачувати проценти та неустойку, відшкодовувати збитки у разі їх виникнення. Взяті на себе зобов`язання ОСОБА_5 належним чином не виконує. Станом на 28 березня 2013 року сума боргу позичальника перед позивачем по кредиту становить 985004,09 грн., яка складається із залишку заборгованості за кредитом - 854362,50 грн., заборгованості за відсотками - 130641,59 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки від 01 серпня 2008 року, за яким передано в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 23 червня 2007 року приватним нотаріусом Судацького міського нотаріального округу.

У зв`язку із невиконанням ОСОБА_5 зобов`язань за кредитним договором, на підставі ч. 1 ст. 33, ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» ПАТ «ОТП Банк» просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомила.

З урахуванням змісту заяви представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим у відповідності до норм цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 01 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_5 укладений кредитний договір № CM-SMEG02/069/2008, за умовами якого позивачальнику надано кредит в розмірі 160000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 01 серпня 2023 року (арк. справи 3-12).

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки від 01 серпня 2008 року, за яким передано в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 23 червня 2007 року приватним нотаріусом Судацького міського нотаріального округу (арк. справи 16-23).

Заборгованість за кредитним договором № CM-SMEG02/069/2008 від 01 серпня 2008 року станом на 28 березня 2013 року становить 985004,09 грн., яка складається із залишку заборгованості за кредитом - 854362,50 грн., заборгованості за відсотками - 130641,59 грн. (арк. справи 13-15).

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України встановлено, що наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту у позивача є право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Частиною 1 статті 575 Цивільного кодексу України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:

- загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

- опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

- заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

- спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;

- пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

- початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Таким чином, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими і відповідають матеріальному закону. При цьому вказаними нормами закону не передбачено згоди боржника для звернення стягнення на предмет іпотеки вказаним позивачем способом.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк»: звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 01 серпня 2008 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 23 червня 2007 року приватним нотаріусом Судацького міського нотаріального округу, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № СМ-SMEG02/069/2008 від 01 серпня 2008 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_5 , у сумі 985004,09 грн., яка склалася із залишку заборгованості за кредитом - 854362,50 грн., заборгованості за відсотками - 130641,59 грн., застосувавши процедуру продажу предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною предмета іпотеки встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

У відповідності до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, на користь позивача з ОСОБА_1 належить також до стягнення судовий збір у розмірі по 3441,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 74, 88, 175, 215-218, 224-233 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 549, 550, 1046, 1048, 1050 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 01 серпня 2008 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу Хоменко Ю.В., зареєстрованим в реєстрі за № 2064:

квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 23 червня 2007 року приватним нотаріусом Судацького міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Неклєсою Т.С., зареєстрованим в реєстрі за № 2211,

у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № СМ-SMEG02/069/2008 від 01 серпня 2008 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_5 , у сумі 985004,09 грн., яка склалася із залишку заборгованості за кредитом - 854362,50 грн., заборгованості за відсотками - 130641,59 грн.,

застосувавши процедуру продажу предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною предмета іпотеки встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» судовий збір в розмірі 3441,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії через Судацький міський суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Судацьким міським судом за заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення за формою, змістом та в порядку, передбаченими ст.ст. 228, 229 ЦПК України.

Суддя».

Відновити рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м.Феодосія від 29.10.2013 р. такого змісту:

«РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №: 22-ц/191/1337/13Головуючий суду першої інстанції:Сич М.Ю.

Доповідач суду апеляційної інстанції:Самойлова О. В.

"29" жовтня 2013 р. колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в м. Феодосія у складі:

Головуючого суддіСамойлової О.В.

СуддівАвраміді Т.С., Кустової І.В.,

При секретарі Сеттаровій У.А. С

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Судацького міського суду АР Крим від 03 липня 2013 року,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ПАТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи вимоги тим, що 01 серпня 2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5 було укладено Кредитний договір № СМ-SMEG02/069/2008, згідно якого позичальник отримав кредит у сумі 160000 доларів США зі сплатою відсотків та комісії у порядку та розмірі, встановлених кредитним договором із кінцевим терміном повернення коштів 01 серпня 2023 року. Позичальник взятих на себе зобов`язань належним чином не виконував, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, яка станом на 28 березня 2013 року становить 985004,09 грн. і складається із залишку заборгованості за кредитом в розмірі 854362,50 грн., заборгованістю за відсотками в сумі 130641,59 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту 01.08.2008 року між ЗАТ КБ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, яким передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 23 червня 2007 року приватним нотаріусом Судацького міського нотаріального округу.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_5 зобов`язань за кредитним договором, банк на підставі ч.1 ст. 33, ч.2 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Судацького міського суду АР Крим від 03 липня 2013 року позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 01 серпня 2008 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу Хоменко Ю.В., зареєстрованим в реєстрі за № 2064: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 23 червня 2007 року приватним нотаріусом Судацького міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Неклєсою Т.С., зареєстрованим в реєстрі за № 2211, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № СМ-SMEG02/069/2008 від 01 серпня 2008 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5 , у сумі 985004,09 грн., яка склалася із залишку заборгованості за кредитом - 854362,50 грн., заборгованості за відсотками - 130641,59 грн., застосувавши процедуру продажу предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною предмета іпотеки встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Також вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Судацького міського суду АР Крим від 02 вересня 2013 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення (а.с.81).

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин справи, які мають суттєве значення по справі, просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Так, апелянт зазначає, що рішенням суду від 11.07.2011 року її чоловік ОСОБА_5 визнаний померлим, свідоцтво про смерть було видано 07 квітня 2012 року, копія якого була направлена рекомендованою поштою на адресу Банку. Крім того, апелянт зазначає, що відповідно до вимог ч.2 ст. 1281 ЦК України, Банк повинен був пред`явити вимогу до спадкоємців на протязі 6 місяців з дня, як він дізнався про відкриття спадщини, але Банком в супереч вказаної норми вимог ні до спадкоємців, ні до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, направлено не було.

Тому апелянт, посилаючись на зміст ст. 608 ЦК України зауважує на те, що зобов`язання боржника припиняється смертю боржника. Таким чином, вимоги банку про стягнення заборгованості по кредитному зобов`язанню станом на 28.03.2013 року, та нарахування неустойки та звернення стягнення на предмет іпотеки, є необґрунтованими.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить його залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303 Цивільного процесуального кодексу України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрутовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам законну рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що 01 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № CM-SMEG02/069/2008, за умовами якого позичальнику надано кредит в розмірі 160000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 01 серпня 2023 року (а.с.3-12).

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки від 01 серпня 2008 року, за яким передано в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 23 червня 2007 року приватним нотаріусом Судацького міського нотаріального округу (а.с. 16-23).

Станом на 28 березня 2013 року заборгованість за кредитним договором № CM-SMEG02/069/2008 від 01 серпня 2008 року становить 985004,09 грн., яка складається: із залишку заборгованості за кредитом - 854362,50 грн., заборгованості за відсотками - 130641,59 грн. (а.с. 13-15).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 07 квітня 2012 року серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації смертей 2012 року квітня місяця 07 числа зроблено відповідний актовий запис № 03 (а.с. 69).

З повідомлення державного нотаріуса Другої сімферопольської державної нотаріальної контори від 31.05.2013 року (а.с. 105-108) слідує, що після смерті ОСОБА_5 свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину в травні 2013 року видані: дружині спадкодавця - ОСОБА_1 , малолітнім дітям спадкодавця - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьку спадкодавця - ОСОБА_8 . Квартира АДРЕСА_1 , яка є предметом договору іпотеки, до спадкової маси не входить і належить на праві власності ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, указаних вище обставин не врахував, не встановив характер правовідносин, що склалися між сторонами та правові норми, якими регулюються правовідносини і, керуючись положеннями ст.ст. 525, 526, 575,1050 ЦК України, ст. ст. 1, 33 Закону України «Про іпотеку» дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення вимог кредитора про звернення стягнення на майно, яке перебувало в іпотеці.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною п`ятою статті 3 цього Закону іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 608 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (пункт 5 ст. 1219, ст. 1282 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України при розгляді справи № 6-18цс13 від 17.04.2013 року.

Аналогічні роз`яснення містяться у п. 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апелянта стосовно того, що місцевим судом невірно визначений характер спірних правовідносин та не враховано, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, є обґрунтованими і заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Крім того, відповідно до частин 1 та 2 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить право протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця. Таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що зобов`язання ОСОБА_5 перед банком по кредитному договору припинились в час його смерті. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно нерозривно пов`язано з його особою і в зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою, а відповідно до п.1 ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання. Тому припинення відносин по кредитному договору є припиненням відносин по договору іпотеки, який було укладено для забезпечення виконання кредитного договору.

Згідно з положеннями статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Пунктом 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року передбачено, що поручитель приймає на себе зобов`язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553 - 554 ЦК України), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки.

Відповідно до статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після зміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК України зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає.

Таким чином, на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов`язку щодо виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника, лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксованої в тому числі у договорі поруки.

З матеріалів справи вбачається, що 10.04.2012 року ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцією повідомила банк про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с. 67-68). Після чого, через рік - 12.04.2013 року Банк надав претензію кредитора до Другої сімферопольської державної нотаріальної контори, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса від 17.04.2013 року (а.с. 91).

Суд першої інстанції на вказані обставини також уваги не звернув і не надав їм належної оцінки.

Таким чином, місцевий суд, задовольняючи позовні вимоги Банку і звернувши стягнення на предмет іпотеки, не врахував те, що договір іпотеки є припиненим з часу смерті боржника, що Банк звертався з вимогами до відповідачки не як до спадкоємця, а як до майнового поручителя позичальника за договором кредиту, що захист права кредитора на отримання задоволення від спадкоємців боржника передбачений законом в іншій спосіб, внаслідок чого ухвалив рішення з порушенням положень ст.ст. 212-214 ЦПК України.

З огляду на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки, що не відповідають обставинам справи, відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «ОТП Банк».

Керуючись статтею 303, пунктом 2 частини 1статті 307, пунктами 1, 3 частини 1 статті 309, статтями 313, 314, 316, 319 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Судацького міського суду АР Крим від 03 липня 2013 року - задовольнити.

Заочне рішення Судацького міського суду АР Крим від 03 липня 2013 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Судді:

О.В. Самойлова Т.С. Авраміді І.В. Кустова».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова