УХВАЛА

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 191/2017/15

провадження № 61-10449св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна в порядку спадкування за законом, третя особа - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області та Ленінської районної ради м. Дніпропетровська про встановлення факту родинних відносин, третя особа - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року у складі судді Куценко Т. Р.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до

ОСОБА_2 , Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна в порядку спадкування за законом посилаючись на те, що ОСОБА_4 на підставі договору дарування належить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями по АДРЕСА_1 .

Із травня 1996 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 вона та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю в указаному будинку, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, але шлюб не зареєстрували. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. За життя ним був складений заповіт на її ім`я, але він був визнаний недійсним. Після його смерті відкрилася спадщина на вказаний вище будинок. 30 серпня 2014 року вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом, проте отримала відмову через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Встановлення юридичного факту її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої, третьої черг, вона, відповідно до вимог статті 1264 ЦК України має право на спадкування за законом у четверту чергу як така, що проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Позивач просила суд встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 проживали по АДРЕСА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з травня

1996 року до ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто по день смерті ОСОБА_4 , та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на житловий будинок загальною площею 32,8 кв. м, житловою площею 14,9 кв. м, господарські споруди та будівлі по АДРЕСА_1 .

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, Ленінської районної ради м. Дніпропетровська про встановлення факту родинних зв`язків посилаючись на те, що 14 лютого

2014 року вона подала до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки є два спадкоємці на майно померлого. Документів на житловий будинок по АДРЕСА_1 вона не має. Просила суд встановити факт родинних зв`язків, а саме те, що вона, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є троюрідною племінницею ОСОБА_4 , який помер

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове, і є родичем шостого ступеню споріднення; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 32,8 кв. м, житловою площею

14,9 кв. м та на господарські споруди і будівлі.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлено факт, що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з червня 1996 року до ІНФОРМАЦІЯ_1, до дня смерті ОСОБА_4 Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок загальною площею 32,8 кв. м, житловою площею 14,9 кв. м, господарські споруди та будівлі, розташований по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову ОСОБА_1 та в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року апеляційну скаргу, подану ОСОБА_3 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2016 року, повернуто заявнику.

Повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд виходив із того, що

ОСОБА_3 не брала участі у справі, а оскаржуваним рішенням суду першої інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, оскаржуване рішення будь-яких висновків щодо ОСОБА_3 не містить.

У касаційній скарзі, надісланій до Верховного Суду 22 травня 2019 року засобами поштового зв`язку, ОСОБА_3 , посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року скасувати й передати справу на розгляд до апеляційного суду.

24 липня 2019 рокудо Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу ОСОБА_3 , в якому заявник просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду - без змін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 травня 2019 року справу № 191/2017/15 призначено судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу

№ 191/2017/15 із Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна в порядку спадкування за законом, третя особа - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області та Ленінської районної ради

м. Дніпропетровська про встановлення факту родинних відносин, третя особа - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська