справа № 278/1498/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О. за участю секретаря Журиної А.В., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Направленим позовом заявник просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між сторонами, зареєстрованого 7.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1226 та визначити місце проживання спільних дітей разом з матір`ю.

Сторони подали до суду заяви про слухання справи за їх відсутності. Представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач направив на адресу суду заяву, якою просив розглядати справу без його участі, позов визнав, просив його задовольнити.

Від представника третьої особи 4.09.2019 року надійшла заява, якою остання просить перенести розгляд справи у зв`язку з ненаправленням органу опіки та піклування копії позовної заяви з додатками. Зазначену заяву суд відхиляє як таку, яка необґрунтована, оскільки матеріали справи містять супровідний лист від 24.06.2019 року №278/1498/19/13479/2019 з відміткою представника третьої особи про отримання копії позовної заяви з додатками та повісткою про виклик до суду.

Проаналізувавши такі заяви, суд, на підставі положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, вважає необхідним позов задовольнити у підготовчому засіданні з огляду на наступне.

Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

З позовної заяви убачається, що шлюб між сторонами фактично розпався та будь-які шлюбні стосунки між ними не підтримуються. Подальше перебування у шлюбі буде суперечити інтересам позивача.

Від даного шлюбу народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 20.06.2019 року позовна вимога про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання спільних дітей виділена в самостійне провадження.

Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам сімейного права.

Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 СК України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України).

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини (ч. ч. 1 - 2 ст. 160 СК України).

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ч. ч. 1 - 3 ст. 157 СК України).

Положеннями частин 1 - 2 ст. 161 СК України задекларовано наступне. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Аналіз зазначених норм матеріального закону дає достатні та беззаперечні підстави стверджувати, що рішення щодо місця проживання спільної малолітніх дітей вирішується органом опіки та піклування або судом. Іншого органу законом не передбачено. Жоден із згадуваних органів не має переваги при вирішенні такого спору. Разом з тим, рішення органу опіки та піклування може бути оспорено у суді.

Позовних вимог про застосування положень ст. ст. 159, 162 СК України не заявлялось і, відповідно, судом вирішенню не підлягають, враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, закріпленого вимогами ст. 13 ЦПК України.

Враховуючи фактичні обставини справи, положення норм матеріального права, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову, адже, як встановлено у ході розгляду справи, шлюбні стосунки між сторонами припинені і продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою та документально підтверджені судові витрати за розгляд даної справи, що складаються із судового збору в сумі 1 536, 80 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 7.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1226, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з відповідача на користь позивача витрати за розгляд справи в сумі 1 536, 80 гривень.

Повне рішення складено - 5 вересня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Грубіян