УХВАЛА

02 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 759/17790/17

провадження № 61-14850ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» до ОСОБА_1 про виселення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року, у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічні позовні вимоги задоволено. Виселено ОСОБА_1 . зі спірної квартири.

02 серпня 2019 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року, в якій просила оскаржувану постанову скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2019 року касаційну скаргу повернуто скаржнику.

19 серпня 2019 року ОСОБА_1 повторно звернулася до суду з даною касаційною скаргою, в якій порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого посилається на те, що копію оскаржуваної постанови отримала лише 20 липня 2019 року, на підставі чого просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки вважає, що строк був пропущений з поважних причин.

Вивчивши вказане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на такі підстави.

За загальним правилом касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (частина перша статті 390 ЦПК України).

Частиною другою статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, має право на поновлення строку на касаційне оскарження, якщо касаційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії оскаржуваного рішення.

З касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що оскаржувана постанова проголошена 24 червня 2019 року. Строк на касаційне оскарження сплинув 24 липня 2019 року. Касаційна скарга вперше була подана 02 серпня 2019 року, тобто, поза межами передбаченого законом строку.

Копію оскаржуваної постанови отримано скаржником 20 липня 2019 року, що підтверджується копією конверта, в якому ОСОБА_1 отримано копію оскаржуваного судового рішення, та витягом з сайту АТ «Укрпошта» за штрихкодовим ідентифікатором конверта. Таким чином, вперше касаційна скарга була подана в межах тридцяти днів з дня отримання копію оскарженої постанови. Оскільки касаційна скарга була повернута скаржнику ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2019 року, повторно подана 19 серпня 2019 року, то строк на касаційне оскарження судового рішення був пропущений з поважних причин, а відтак заява про поновлення строку підлягає задоволенню, а строк - поновленню.

Однак, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги долучено оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 3524,00 грн.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З рішення суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з первісним позовом майнового характеру у 2017 році, а ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» з зустрічним позовом немайнового характеру - в 2018 році.

ОСОБА_1 оскаржує постанову суду апеляційної інстанції в повному обсязі, а відтак в силу вимог статті 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір слід обчислювати, виходячи з суми сплачених судових зборів за подання первісного та зустрічного позовів.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спірну квартиру в 2017 році.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення з позовом, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік» станом на 01 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1600 грн.

Первісні позовні вимоги були заявлені стосовно визнання права власності на трикімнатну квартиру в м. Києві загальною площею 112,22 кв.м.

За правилами статті 176 ЦПК України ціна позову в позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна, однак, даних щодо вартості спірної квартири в рішення судів попередніх інстанцій не містять.

Згідно положень статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

З урахуванням вищенаведеного, Верховний Суд вважає за можливе визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання первісного позову у сумі 6400 грн з застосуванням наслідків, встановлених Законом України «Про судовий збір», після закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» звернулося з вимогою немайнового характеру в 2018 році.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення з позовом, за подання до суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру розмір судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» станом на 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762 грн.

Таким чином, за подання зустрічного позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1762 грн.

За змістом частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200% ставки, що підлягала при поданні позовної заяви, скарги.

З урахуванням вищенаведеного, за подання касаційної скарги скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 16324 грн ((6400+1762)х200%=16324).

З урахуванням сплачених скаржником коштів у розмірі 3524 грн ОСОБА_1 необхідно доплатити судовий збір у розмірі 12800 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оскільки скаржником не надано оригіналу платіжного документу про сплату судового збору у розмірі, встановленому законом, або документи, які підтверджують наявність підстав для звільнення, відстрочення від сплати судового збору.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш