Ухвала

Іменем України

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 760/3335/19

провадження № 61-15306ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 липня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» (далі - ТОВ «Веллфін») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2019 року ТОВ «Веллфін» звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з останньої заборгованість за договором позики № 8733 від 01 лютого 2016 року у сумі 85 308 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 липня 2019 року, прийнято справу до провадження Солом`янського районного суду м. Києва.

Відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ТОВ «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Місцевий суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, відкриваючи провадження у справі, виходив з того, що справа підсудна Солом`янському районному суду м. Києва.

У серпні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 липня 2019 року, у якій заявник, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувані судові рішення постановленні з порушенням правил підсудності, оскільки вона зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржувані судові рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 липня 2019 року необхідно відмовити з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із частиною восьмою статті 28 ЦПК України, позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 39 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних суддів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року № 3, позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (частина восьма статті 110 ЦПК). Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено статтею 532 ЦК. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини першої статті 532 ЦК) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Судами встановлено, що відповідно до пункту 7.3 договору позики № 8801 від 01 лютого 2016 року, місцем виконання цього договору є місцезнаходження позикодавця, зазначене в розділі 8 цього Договору.

У розділі 8 вказаного договору зазначена адреса позикодавця, а саме: АДРЕСА_2 .

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що пункт 3.2, пункт 6.2 договору, передбачають виконання договору з боку позичальника, тобто відповідача, у вигляді перерахування грошових коштів на рахунок позивача, що дозволяє виконати зобов`язання з повернення позики, в будь-якому місці в світі з доступом до платіжних систем України, призводять до нікчемності пункту 7.3 договору, та неможливості посилання при виборі підсудності на частину восьму статті 28 ЦПК України, є необґрунтованими, оскільки це не спростовує висновків судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для відкриття провадження у справі та не свідчить про порушення правил підсудності.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли до правильного висновку про те, що справа підсудна Солом`янському районному суду м. Києва, оскільки у розділі 8 договору № 8801 від 01 лютого 2016 року адресою позикодавця є АДРЕСА_2.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо, зокрема, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 липня 2019 року.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 липня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов