КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Артеменка Петра Миколайовича - представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченко Ірини Сергіївни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни про визнання договору іпотеки недійним та визнання недійсним застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченко Ірини Сергіївни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни про визнання договору іпотеки недійним та визнання недійсним застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку.

У червні 2019 року позивачем подана заява про зміну предмету позову, а також заяву про забезпечення позову, в якій остання просила:

накласти арешт на об`єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_1 ;

заборонити будь-яким третім особам, у тому числі представникам Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на проживання та користування квартирою за адресою АДРЕСА_2 ;

заборонити будь-яким третім особам, у тому числі представникам Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», вчиняти будь-які дії щодо проникнення та вселення інших осіб до квартири АДРЕСА_1 ;

заборонити будь-яким третім особам, у тому числі представникам товариства «Укрсоцбанк», проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування квартири АДРЕСА_1 ;

заборонити будь-яким третім особам, у тому числі, представникам товариства «Укрсоцбанк» вселитися в квартиру АДРЕСА_1 ;

заборонити будь-яким третім особам реєструватися в квартирі АДРЕСА_1 ;

заборонити спеціально уповноваженому органу вносити до реєстраційного обліку відомості про зняття зареєстрованих осіб з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченко Ірини Сергіївни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни про визнання договору іпотеки недійним та визнання недійсним застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку задоволено частково.

Накладено арешт в цілому на об`єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею - 176,30 кв.м., житловою - 98,80 кв.м.;

Заборонено будь-яким третім особам, в тому числі представникам АТ «Укрсоцбанк», вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на проживання та користування квартирою за адресою АДРЕСА_2 . В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову - відмовлено.

Зобов`язано ОСОБА_2 протягом десяти днів з дня постановлення ухвали внести 10 000 грн. на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м. Києва

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали, якою в задоволені заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі відмовити у повному обсязі, мотивуючи тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову, не з`ясував обставини, які мають значення по справі, та застосував заходи забезпечення позову, які не можна визнати співмірними заявленим позовним вимогам. Не врахував суд першої інстанції інтересів Укрсоцбанк» як стягувача. Так, вжитий судом вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та заборони будь-яким третім особам, в тому числі представникам AT «Укрсоцбанк», вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на проживання та користування квартирою за адресою АДРЕСА_2 обмежує право AT «Укрсоцбанк» розпоряджатись своїм нерухомим майном. В частині зустрічного забезпечення просив врахувати, що застосований судом першої інстанції розмір зустрічного забезпечення є неспівмірний заходами забезпечення позову відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК.

В частині відмови у забезпеченні позову шляхом заборони будь-яким третім особам, у тому числі представникам АТ «Укрсоцбанк», вчиняти будь-які дії щодо проникнення та вселення інших осіб до квартири АДРЕСА_1 ; проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування квартири АДРЕСА_1 ; вселитися в квартиру АДРЕСА_1 ; заборони будь-яким третім особам реєструватися в квартирі АДРЕСА_1 ; заборони спеціально уповноваженому органу вносити до реєстраційного обліку відомості про зняття зареєстрованих осіб з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_2 ухвала суду першої інстанції учасниками справи не оскаржується, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення.

У судовому засіданні представник відповідача AT «Укрсоцбанк» Петренко С.В. підтримала доводи апеляційної скарги. Позивач ОСОБА_2 та відповідачі: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравченко І.С., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гречана Р.Т. в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах її доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заявлені види забезпечення позову в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони будь-яким третім особам, в тому числі представникам АТ «Укрсоцбанк», вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на проживання та користування квартирою за адресою АДРЕСА_2 є співмірними заходами із заявленими позовними вимогами позивача.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченко Ірини Сергіївни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, з урахуванням змінених вимог просила:

визнати недійсним договір іпотеки № 031/709308-10 (з майновим поручителем) від 21 серпня 2008 року, укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Іриною Сергіївною та зареєстрований у реєстрі 21 серпня 2008 року за № 4836 та зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченко Ірину Сергіївну виключити записи про обтяження, внесені 21 серпня 2008 року з Державного реєстру іпотек за № 29644570 та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 29644533;

визнати недійсним застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку, яке зазначене в підпункті 4.5.3. пункту 4.5. статті 4 договору іпотеки № 031/709308-10 (з майновим поручителем) від 21 серпня 2008 року, укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Іриною Сергіївною та зареєстрований у реєстрі 21 серпня 2008 року за № 4836;

визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, індексний номер: 44823037 від 26.12.2018 щодо реєстрації за акціонерним товариством «Укрсоцбанк» права власності на об`єкт житлової нерухомості квартиру загальною площею 176,30 кв.м.,житловою площею 98,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (номер запису про власність: 29644634);

визнати протиправним та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» права власності на об`єкт житлової нерухомості квартиру загальною площею 176,30 кв.м.,житловою площею 98,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (номер запису про власність: 29644634);

З метою забезпечення позову просила накласти арешт на спірну квартиру за адресою АДРЕСА_2 , а також заборонити будь яким третім особам, у тому числі представникам Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», вчиняти певні дії, у тому числі, дії щодо перешкоджання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на проживання та користування квартирою за адресою АДРЕСА_2 .

В обґрунтування доводів забезпечення позову посилалась на те, що з моменту, коли вона дізналася про перереєстрацію у позасудовому порядку права власності на спірну квартиру за АТ «Укрсоцбанк», її сім`я живе в стані постійного стресу, оскільки в будь-який момент без її згоди AT «Укрсоцбанк» та/або треті особи можуть здійснити будь-які дії з вказаною квартирою, зокрема, продати її, укласти щодо квартири договори здати її в оренду (найм), зареєструвати та вселити будь-яку особу до квартири, проводити будь-які ремонтні роботи, роботи по переплануванню, вчиняти дії щодо проникнення до квартири тощо. Зазначала, що на протязі квітня-червня 2019 року представники банку «Укрсоцбанк» не дозволяли їй та членам її сім`ї увійти до вказаної квартири, де вони зареєстровані та проживають. З приводу вказаних протиправних дій її чоловік ОСОБА_3 у квітні 2019 року звернувся із заявою до Шевченківського УП Головного управління Національної поліції у місті Києві про вчинене кримінальне правопорушення. Після цього банк не припинив спроби тиску на її сім`ю. В черговий раз, 07 червня 2019 року, її чоловіка ОСОБА_3 знову не пустили до вказаної квартири, а при відкритті дверей квартири, застосувавши фізичну силу по відношенню до чоловіка, представники банку протиправно проникли до спірної квартири. Після прибуття працівників поліції ОСОБА_3 . була подана заява про кримінальне правопорушення за ознаками статті 356 Кримінального кодексу України, про що свідчить талон-повідомлення єдиного обліку Шевченківського управління поліції ГУНП у місті Києві № 45003 про прийняття і реєстрації заяви (повідомлення)про кримінальне правопорушення, долучений позивачем до заяви про забезпечення позову (а.с. 47).

Перевіряючи додержання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства при вирішенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, колегія суддів виходить з такого.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до вимог статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявна тоді, коли у сторони спору є можливість розпорядитися об?єктом прав, що став предметом спору.

Саме з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача (ів) на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з положеннями статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Подані позивачем та досліджені судом першої інстанції письмові докази свідчать про те, що відповідачем АТ «Укрсоцбанк», як іпотекодержателем спірного нерухомого майна, за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізовано у позасудовому порядку право на задоволення вимог кредитора (АТ «Укрсоцбанк») шляхом передачі іпотекодержателю (банку) права власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , про що здійснено державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за АТ «Укрсоцбанк» (а.с. 22-25). Звернення позивача до правоохоронних органів вказують на те, що після пред`явлення ОСОБА_2 позову до суду, зі сторони відповідача АТ «Укрсоцбанк» вчиняються дії, спрямовані на виселення мешканців з квартири, так як представники банку не допускають позивача та членів її сім`ї для проживання та користування спірною квартирою.

З урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд першої інстанції правильно встановив, що між сторонами у справі виник спір щодо прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач ОСОБА_2 , як особа, що зареєстрована та проживає в ній разом з членами сім`ї, відстоює своє право на житло шляхом оспорювання у судовому порядку як підстави виникнення у відповідача АТ «Укрсоцбанк» права на позасудовий спосіб захисту за договором, так і законність проведення реєстраційних дій щодо перереєстрації у позасудовому порядку права власності на спірну квартиру за АТ «Укрсоцбанк».

З`ясувавши обсяг позовних вимог, поведінку відповідача АТ «Укрсоцбанк», яка підтверджує наявність обставин, що невжиття заходів забезпечення позову в цій справі може істотно утруднити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких ОСОБА_2 звернулась до суду, а також відповідність видів забезпечення позову позовним вимогам, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 .

Так, обираючи захід до забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру, судом першої інстанції враховано, що юридично закріплене право власності надає можливість власнику самостійно вирішувати юридичну і фактичну долю майна шляхом його відчуження іншим особам, зміни його стану чи призначення тощо, а тому з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно судом правомірно накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Допускаючи інший вид забезпечення позову шляхом заборони будь-яким третім особам, в тому числі представникам АТ «Укрсоцбанк», вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на проживання та користування квартирою за адресою АДРЕСА_2 , суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що спір, який виник між сторонами по суті не розглянуто, а тому АТ «Укрсоцбанк» та будь-які треті особи не мають право вчиняти дії щодо входження до спірної квартири та вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на проживання та користування квартирою за адресою АДРЕСА_2 , оскільки до вирішення спору діє проголошена статтею 30 Конституції України гарантія недоторканості житла.

Колегія суддів вважає, що надаючи оцінку доводам заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на майно, що є предметом спору, а також шляхом заборони АТ «Укрсоцбанк» вчиняти певні дії, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що такі види забезпечення позову є виправданими та співмірними заходами позовним вимогам ОСОБА_2 у цій справі.

Доводи апеляційної скарги відповідача АТ «Укрсоцбанк» про те, що оскаржувана ухвала постановлена без належної оцінки наданих позивачем доказів та їх належного обґрунтування спростовуються встановленими обставинами справи. У вирішенні даного питання суд першої інстанції здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, поведінку відповідачів під час розгляду справи в суді, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Твердження відповідача про те, що застосований судом першої інстанції розмір зустрічного забезпечення є неспівмірний заходами забезпечення позову відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК не ґрунтуються на вимогах закону, виходячи з такого.

Як передбачено положеннями статті 153 ЦПК України питання зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову.

Відповідно до частини четвертої статті 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина п`ята статті 154 ЦПК України).

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції врахував положень статей 153, 154 ЦПК України, та забезпечуючи позов ОСОБА_2 вирішив питання зустрічного забезпечення, зобов`язавши ОСОБА_2 протягом десяти днів з дня постановлення ухвали внести 10 000,00 грн. на депозитний рахунок суду. Про виконання ОСОБА_2 вимог зустрічного забезпечення надано квитанцію від 20 червня 2019 року ( а.с. 62).

При визначенні розмір зустрічного забезпечення в сумі 10 000,00 грн., суд першої інстанції правильно керувався тим, що з урахуванням обставин справи, застосованими судом заходами забезпечення позову, такий розмір є достатнім для можливих збитків, які може понести відповідач в результаті прийнятих судом заходів забезпечення позову.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Артеменка Петра Миколайовича - представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді: