Провадження № 2-к/537/2/2019
Справа № 537/5007/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2019 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Хіневича В. І., за участю секретаря судового засідання Гавриш А. Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання Спільного білорусько-німецького підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «ХаЛт» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України вироку суду Залізничного району міста Гомель Республіки Білорусь,

встановив:

До суду надійшло клопотання Спільного білорусько-німецького підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «ХаЛт» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України вироку суду Залізничного району міста Гомель Республіки Білорусь від 08 серпня 2011 року в частині відшкодування в солідарному порядку шкоди, спричиненої злочином в розмірі 1750 рублів 94 копійки Національного банку Республіки Білорусії з урахуванням деномінації на користь Спільного білорусько-німецького підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «ХаЛт» з громадянина ОСОБА_1.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання відповідно до якого, просив суд розгляд клопотання проводити без його участі, в задоволенні клопотання відмовити.

В судове засідання представник заявника не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які заявники посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до виписки з вироку суду Залізничного району міста Гомеля Республіки Білорусь від 08.08.2011 року ОСОБА_1 визнано винуватим в таємній крадіжці майна, вчиненому повторно, організованою групою, в особливо великому розмірі і на підставі частини 4 статті 205 Кримінального кодексу призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього майна з відбуванням покарання у виправній колонії в умовах посиленого режиму та стягнуто на користь потерпілих матеріальну шкоду.

З довідки, виданої суддею суду Залізничного району міста Гомеля Республіки Білорусь від 01 серпня 2018 року слідує, що вирок суду Залізничного району міста Гомеля Республіки Білорусь від 08.08.2011 року відносно ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 вступив в закону силу 14.10.2011 року.

Відповідно до ст. 462 Цивільного процесуального кодексу України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

10 листопада 1994 року Верховною Радою України ратифіковано Конвенцію про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, яка набула чинності для України 14 квітня 1995 року.

Відповідно до статті 53 зазначеної Конвенції, у визнанні передбачених статтею 52 рішень і у видачі дозволу на примусове виконання може бути відмовлено у випадках, якщо: минув термін давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення.

Зазначені норми також узгоджуються із положеннями ст. 463 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої, рішення іноземного суду може бути предявлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути предявлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Отже, суд зазначає, що строк предявлення вироку суду Залізничного району міста Гомеля Республіки Білорусь від 08.08.2011 року до примусового виконання в частині відшкодування шкоди в солідарному порядку минув, оскільки був предявлений до виконання на території України тільки у 2018 році.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 468 Цивільного процесуального кодексу України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк предявлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання Спільного білорусько-німецького підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «ХаЛт» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України вироку суду Залізничного району міста Гомель Республіки Білорусь слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 466 Цивільного процесуального кодексу України, Конвенцією про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, суд,

постановив:

В задоволенні клопотання Спільного білорусько-німецького підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «ХаЛт» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України вироку суду Залізничного району міста Гомель Республіки Білорусь - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду виготовлена 29.01.2019 року.

Суддя: В. І. Хіневич