Справа № 754/8367/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

представника відповідача Добоша В.А.

представника відповідача Акимовича С .Г .

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Благодійної організації "Благодійний фонд Семена Семенченка" про визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідача Благодійної організації "Благодійний фонд Семена Семенченка" про визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.02.2018 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08.05.2019 року заочне рішення суду від 15.02.2018 року скасовано, справу призначено до розгляду у загальному порядку.

У підготовчі засідання 10.07.2019 року та 05.09.2019 року позивач та його представник не з?явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача Добош В.А. у підготовчому засіданні вважав за доцільне залишити позовну заяву без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача та його представника у судові засідання.

Представник відповідача Акимович С.Г. підтримав думку представника відповідача Добоша В.А.

Вислухавши думку учасників справи, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.02.2018 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08.05.2019 року заочне рішення суду від 15.02.2018 року скасовано, справу призначено до розгляду у загальному порядку.

У підготовчі засідання, призначені на 10.07.2019 року та 05.09.2019 року позивач та його представник не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутністю до суду не подали.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з?явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез"явлення не перешкоджає розгляду справи.

З наведених норм діючого законодавства можна зробити переконливий висновок про те, що підставою для залишення позовних вимог без розгляду є повторна неявка позивача у судове засідання, незалежно від причини неявки.

Враховуючи вимоги діючого законодавства, повторну неявку позивача та його представника у судові засідання, неповідомлення ними про причини неявки, відсутність заяв про можливість розгляду справи в їх відсутність та/чи про відкладення розгляду справи, суд вважає, що є всі підстави для залишення позовних вимог ОСОБА_3 без розгляду.

Одночасно суд зазначає, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У контексті вказаних вище міжнародних норм слід зазначити, що залишення позову без розгляду у даному випадку не можна вважати обмеженням позивача у доступі до правосуддя, оскільки він має право на повторне звернення до суду з аналогічним позовом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

ЄСПЛ у своїй практиці наголошує на тому, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або такою мірою, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

На підставі викладеного, керуючись ст. 257 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Благодійної організації "Благодійний фонд Семена Семенченка" про визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 05 вересня 2019 року.

Суддя О.В.Лісовська