ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6092/18Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/817/784/19 Доповідач - Сташків Б.І.
Категорія - 305010000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Сташків Б.І.

суддів - Костів О. З., Щавурська Н. Б.,

за участю секретаря - Іванюти О.М.

та сторін - позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Тернопільської міської ради - Михальчук О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу № 607/6092/18 за апеляційною скаргою Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2019 року, ухваленого суддею Герчаківською О.Я., повний текст рішення складено 11 червня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тернопільської міської ради про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправними діями відповідача, принизив його честь, гідність, ділову репутацію та ділову репутацію ПМП «Галактики», які проявилися у незаконних відмовах у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування та будівництва 12-ти квартирного житлового будинку, внаслідок чого відповідач обмежив його у визнанні, реалізації та користуванні своїми правами і свободами, шляхом дискримінації його за ознакою меншовартості, внаслідок чого відповідач заподіяв йому моральну шкоду.

Розмір відшкодування моральної шкоди визначав глибиною душевних та фізичних страждань, погіршенням своїх здібностей та позбавленням його можливостей їх реалізації. Позивач вказував, що він як засновник ПМП «Галактика» та забудовник, втратив довіру з боку пайовиків його підприємства, втратив ділову репутацію заснованого ним підприємства, що в результаті призвело до зміни звичного способу життя, налагоджених стосунків із пайовиками, партнерами по роботі та знайомими, що змусило його уникати контактів з ними, хвилюватися за втрату своєї репутації та вживати додаткових зусиль для її відновлення, що негативно відобразилось на самопочутті та здоров`ї позивача. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає іншими обставинами, які мають істотне значення для нього: невизначеністю ситуації, стурбованістю і тривогою через те, що ситуація триває довго, глибоким відчуттям несправедливості, нескінченістю судових спорів, зазнав розчарування та страждання, а тому просив стягнути з відповідача моральну шкоду на суму 200 000 грн. та стягнути судові витрати на суму 92 000 грн.

07 березня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду доповнення до позовної заяви, в якій зазначав, що предмет його позову становить матеріально-правову вимогу до відповідачів про відшкодування моральної шкоди. Для справедливої сатисфакції, враховуючи вимоги розумності та справедливості за завдану моральну шкоду, позивач визначив суму до стягнення в розмірі 200 000 грн. Також позивач вказував що йому заподіяно майнову шкоду - збитки у вигляді витрат, які він зробив та мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Для відновлення своїх прав позивач сплатив судовий збір на суму 1378 грн. по справі № 607/12204/16-а, який Державна казначейська служба не хоче йому повертати. Управління державної казначейської служби у м. Тернополі своїми листами від 06 квітня 2018 року за № 06-09/309, від 18 червня 2018 року за № 06-08/547, № 06-08/758 необґрунтовано і невмотивовано відмовляє позивачу у стягненні суми судового збору, посилаючись на те, що виконавчий комітет Тернопільської міської ради немає відкритого рахунку, а також безпідставно вимагає виконавчого листа та заміни сторони з надуманих мотивів. У зв`язку із наведеним , ОСОБА_1 просив стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду на суму 200 000 грн., 1378 грн. майнової шкоди та 92 000 грн. судових витрат.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Тернопільської міської ради за рахунок бюджету м. Тернополя (громади) шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Стягнуто з Тернопільської міської ради за рахунок бюджету м. Тернополя (громади) шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь держави 1762,00 грн. судового збору.

Від Тернопільської міської ради поступила апеляційна скарга на вказане рішення суду, в якій сторона відповідача просить скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі

Тернопільська міська рада вважає, що судом першої інстанції не враховано усіх обставин справи та допущено порушення норм законодавства.

Відповідач вказує, що із тексту постанови Тернопільського міськрайонного суду від 10.11.2017 року у справі № 607/12204/16-а. відповідно до якої визнано протиправною відмову Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, оформлену листом від 14.09.2016 року за № 2596/08 за підписом заступника міського голови В.О.Остапчук з питань діяльності виконавчих органів ради, винести звернення ПМП «Галактика» від 16.08.2016 року щодо надання дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) для будівництва та обслуговування 12 квартирного житлового будинку. Зобов`язано відділ земельних ресурсів Тернопільської міської ради підготувати та подати в установленому законом порядку на розгляд сесії Тернопільської міської ради проект рішення щодо звернення ПМП «Галактика» від 16.08.2016 року про надання дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) для будівництва та обслуговування 12 квартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ., яку судом першої інстанції взято до уваги, не вбачається, що Тернопільська міська рала якимось чином принижувала ділову репутацію ПМП «Галактика», а також честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_1 тому , вважає, що обґрунтування фізичною особою позовних вимог рішенням суду, згідно якого частково задоволено позовні вимоги юридичної особи суперечить засадам цивільного судочинства щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Також, відповідач зазначає, що суд першої інстанції безпідставно зробив висновок, що ОСОБА_1 зазнав прямої дискримінації з боку Тернопільської міської ради. Так, обслуговуючому кооперативу «ЖБК «Головацького. За» Приватним підприємством «ТФ «Будівельник» на підставі Договору від 07.04.2011 року було передано незавершене будівництво багатоквартирного житлового будинку ' із вбудованими приміщеннями громадського призначення за адресою: м АДРЕСА_1 . З блок «а», технічну та іншу документацію на дане будівництво. Відповідно до п.4 вказаного договору ОК «ЖБК «Головацького. За» бере на себе подальші зобов`язання щодо організації завершення будівництва багатоквартирного житлового будинку із вбудованими приміщеннями громадського призначення за адресою:м . Тернопіль АДРЕСА_1 . За (встановлені обставини при розгляді справи № 10/20/5022-713/2012).

Окрім того, вказує що відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 01 серпня 2013 року у справі № 10/20/5022-713/2012 за позовом ПМП «Галактика» до ПП «Тернопільська фірма «Будівельник». ОК «ЖБК «Головацького. За. Тернопільської міської ради про визнання недійсними договору від 07 квітня 2011 року, - угоди між учасниками будівництва від 07 квітня 2011 року: акт від 15 квітня 2011 року про передачу будівлі блоку А по АДРЕСА_1 - акту від 15 квітня 2011 року про передачу виконавчої і проектно-кошторисної документації. підписаних приватним підприємством "ТФ "Будівельник" і Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Головацького-ЗА"; - договору оренди 0.2960га землі, підписаного 19 грудня 2011 року Тернопільської міської радою і ОК "Житлово-будівельний кооператив "Головацького-ЗА". зареєстрованого управлінням Держкомзему у м. Тернополі 24 січня 2012 року зазначено, що законодавець допускав виникнення права власності на об`єкт незавершеного будівництва в час економічної кризи до 2012 року, тобто до моменту завершення будівельних робіт та визначив механізм захист)' прав інвесторів, шляхом набуття прав власності на об`єкти незавершеного будівництва, за умови повного виконання ними інвестиційних зобов`язань, виключаючи можливість розірвання зазначених договорів із застосуванням наслідків розірвання договору.

Таким чином відповідач вважає, що пайовиками реалізовано свое право, визначене Законом України "Про інвестиційну діяльність" та утворено ОК "ЖБК "Головацького За" з метою завершення будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 , За та передали у статутний фонд майнові права кожного з членів кооперативу, а доводи ПМП "Галактика" про те, що ГІП "ТФ "Будівельник" не було наділено правами передачі майна третім особам є необґрунтованим, оскільки не базуються на наведених нормах діючого законодавства та доказів, які досліджувались судами попередніх інстанцій.

У судовому засіданні представник відповідача Тернопільської міської ради - Михальчук О.Ю. підтримала подану апеляційну скаргу, просила її задовольнити посилаючись на мотиви викладені в ній.

Позивач ОСОБА_1 заперечив проти поданої апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції , що 13 липня 1998 року зареєстровано юридичну особу Приватне мале підприємство «Галактика» (дата запису 02 червня 2009 року), засновником є ОСОБА_1 (а.с. 10-12).

Згідно рішення Арбітражного суду Тернопільської області від 18 березня 1994 року (справа № 711-6), вирішено вважати договір № 8 від 06 жовтня 1991 року, укладений між Тернопільським експериментальним виробничим об`єднанням радіоелектроніки і техніки та малим підприємством «Галактика» м. Тернопіль на будівництво житлового будівництва по АДРЕСА_4 . Тернополі розірваним та зобов`язати Тернопільське експериментальне виробниче об`єднання радіоелектроніки і техніки в двохтижневий строк передати малому підприємству «Галактика» м. Тернопіль незавершене будівництво по АДРЕСА_1 (а.с. 13-14).

Згідно акту № 4 від 22 березня 1994 року, складеного комісією в складі директора ПМП «Галактика» ОСОБА_1, заступника директора ПМП «Галактика» ОСОБА_4 , заступника генерального директора Тернопільського експериментального виробничого об`єднання радіоелектроніки і техніки (ТЕВОРЕТ) ОСОБА_5 і інженера ТЕВОРЕТ, слідує, що згідно рішення Арбітражного суду Тернопільської області від 18 березня 1994 року по справі № 711-6 Тернопільське експериментальне виробниче об`єднання радіоелектроніки і техніки передало, а ПМП «Галактика» прийняло незавершену будову дванадцятиквартирного будинку по АДРЕСА_4 балансовою вартістю 156436 крб. в цінах 1992 року (а.с. 15).

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 , виданого Тернопільською міською Радою народних депутатів 26 квітня 2001 року, приватному малому підприємству «Галактика»(м . Тернопіль, вул . Пушкіна. 5 кв.177) надано у постійне користування 0,7000 га землі в межах згідно з планом землекористування. Землю надано у постійне користування для будівництва та обслуговування 12-квартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно до рішення 16 сесії 3 скликання Тернопільської міської Ради народних депутатів від 15 березня 2001 року (а.с.16-19).

Згідно таблиць № 1 та № 2 вбачається, що між ПМП «Галактика», ОК «ЖБК Головацького, 3а», ОК «ЖБК Головацького, 3 блок Б», ОСББ «Богуслава», ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» та органом місцевого самоврядування мали місце спори щодо земельної ділянки, яка надана ПМП «Галактика» в постійне користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 , виданого Тернопільською міською Радою народних депутатів 26 квітня 2001 року. Також мали місце спори щодо правомірності договорів оренди земельної ділянки за вказаною вище адресою (а.с. 20-21).

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 листопада 2017 року позов ПМП «Галактика» до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Остапчук В.О. , відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради, начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради Кібляра В.Л. про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною відмову Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, оформлену листом від 14 вересня 2016 року за №2596/08 за підписом заступника міського голови В.О. Остапчук з питань діяльності виконавчих органів влади, винести звернення ПМП «Галактика» від 16 серпня 2016 року щодо надання дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) для будівництва та обслуговування 12-ти квартирного житлового будинку. Зобов`язано відділ земельних ресурсів Тернопільської міської ради підготувати та подати в установленому законом порядку на розгляд сесії Тернопільської міської ради проект рішення щодо звернення ПМП «Галактика» від 16 серпня 2016 року про надання дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) для будівництва та обслуговування 12 квартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_4 (а.с. 22-27).

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи на користь позивача ОСОБА_1 5000 грн. моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем завданої йому моральної шкоди, внаслідок протиправної відмови виконавчого комітету Тернопільської міської ради, винести звернення ПМП «Галактика» від 16 серпня 2016 року щодо надання дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) для будівництва та обслуговування 12 квартирного житлового будинку

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки з матеріалів справи вбачається, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 листопада 2017 року визнано протиправною вищевказану відмову Виконавчого комітету Тернопільської міської ради щодо надання дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) для будівництва та обслуговування 12-ти квартирного житлового будинку

Судом першої інстанції правомірно взято до уваги , що змістом даного рішення встановлено, що клопотання позивача від 16 серпня 2016 року щодо надання дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) для будівництва та обслуговування 12-ти квартирного житлового будинку, розглянуте органом, до повноважень якого не віднесено вирішення цих питань, тобто неповноважним органом, а відтак відмова Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, оформлена листом від 14 вересня 2016 року за №2596/08 за підписом заступника міського голови В.О. Остапчук з питань діяльності виконавчих органів влади, винести звернення ПМП «Галактика» від 16 серпня 2016 року щодо надання дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) для будівництва та обслуговування 12-ти квартирного житлового будинку - є протиправною.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , як засновник ПМП "Галактика" зазнав моральної шкоди, яку суд першої інстанції, враховуючи глибину фізичних та духовних страждань позивача, ступінь вини відповідача, вимоги розумності та справедливості обґрунтовано встановив у розмірі 5000 грн.

Відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів.

Обов`язковими умовами для відшкодування шкоди в порядку зазначеної норми є незаконність діяння органу державної влади, наявність шкоди, наявність причинного зв`язку між шкодою і незаконним діянням. Саме по собі судове рішення про відновлення порушених прав позивача не свідчить про наявність матеріальної шкоди, моральних втрат, негативні зміни у житті.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно зазначено в мотивувальній частині рішення посилання на дискримінацію стосовно позивача ОСОБА_1 . зі сторони відповідача Тернопільської міської ради.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України « Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Пряма дискримінація - ситуація, за якої з особою та/або групою осіб за їх певними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою та/або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Таким чином, враховуючи обставини справи, суд апеляційної інстанції не вбачає, що ОСОБА_1 зазнав прямої дискримінації з боку Тернопільської міської ради, внаслідок відмови виконавчого комітету Тернопільської міської ради, винести звернення ПМП «Галактика» від 16 серпня 2016 року щодо надання дозволу на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) для будівництва та обслуговування 12 квартирного житлового будинку, оскільки вказане протиправне рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради не містить ознак дискримінації позивача ОСОБА_1 , а лише порушує його честь та гідність, ділову репутацію як засновника ПМП «Галактика».

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовуються, зводяться до їх переоцінки, а тому до задоволення не підлягають.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно ч. 1 ст. 376ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Тернопільської міської ради слід задовольнити частково,та змінити рішення суду, виключивши з мотивувальної частини рішення висновок суду першої інстанції, що у виниклому спорі мають місце ознаки прямої дискримінації (абз.38). В решті рішення суду підлягає до залишення без змін.

Керуючись ст.ст.367,376, 381-384,389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2019 року- змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення висновок суду першої інстанції, що у виниклому спорі мають місце ознаки прямої дискримінації (абз.38).

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного тексту постанови - 10 вересня 2019 року.

Головуючий: Сташків Б.І.

Костів О.З.

Судді: Щавурська Н.Б.