ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року

м.Суми

Справа №592/9896/18

Номер провадження 22-ц/816/517/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собина О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 листопада 2018 року в складі судді Костенка В.Г., постановленої у м. Суми, повний текст якої складений 29 листопада 2018 року,

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

30 липня 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 25285,50 грн заборгованості за кредитним договором № б/н від 11 жовтня 2012 року.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2018 року вказаний позов був прийнятий, провадження відкрито та призначено справу до судового розгляду.

Однак, під час судового розгляду суд першої інстанції ухвалою від 24 жовтня 2018 року залишив позов АТ КБ «Приватбанк» без руху, оскільки заявником у позовній заяві не було зазначено обставини позову, розрахунок заявленої ціни позову, період, з якого виникла кредитна заборгованість, а також не вказано суми по кожному виду заборгованості. Крім того, суд вказав, що до позовної заяви був доданий розрахунок заборгованості, який, на думку суду, є необґрунтованим, не інформативним та не зрозумілим.

Позивачу було запропоновано у 5-денний строк з моменту отримання копії ухвали усунути вказані вище недоліки позовної заяви, а також роз'яснено, що у випадку їх не усунення позовна заява буде залишена без розгляду.

Отримавши 08 листопада 2018 року копію ухвали суду про залишення позову без руху, позивач у межах встановленого судом 5-денного строку разом із заявою про усунення недоліків, в якій містяться пояснення з приводу заявленого позову, також надіслав виписку по особовому рахунку відповідача та документи, які підтверджують повноваження представника. Крім того, позивач вказав, що не має технічної можливості надати суду більш детальний розрахунок кредитної заборгованості, всі складові заборгованості відображені у поданому суду розрахунку заборгованості, а рух коштів відображений у виписці по особовому рахунку.

Проте, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 листопада 2018 року позов АТ КБ «Приватбанк» був залишений без розгляду, оскільки, на думку суду першої інстанції, недоліки позовної заяви не були усунуті.

АТ КБ «Приватбанк» з ухвалою суду першої інстанції від 29 листопада 2018 року не погодилось та оскаржило її в апеляційному порядку. Вказуючи на порушення судом норм процесуального права, заявник просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у випадку, якщо суд не погоджується з наданим розрахунком заборгованості, то, як вказував Верховний Суд у цивільній справі № 755/7704/15-ц, суд мав навести свій розрахунок боргу, тобто розглянути справу за наявними у справі доказами. Отже, на думку заявника, суд дійшов помилкового висновку про залишення позову без розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд в оскаржуваній ухвалі послався на недоліки позовної заяви, які банк не усунув, а саме: не зазначено та не надано доказів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також те, що з наданого розрахунку не можливо встановити дійсну заборгованість відповідача.

Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується, оскільки він не відповідає вимогам закону.

Стаття 175 ЦПК України містить вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Зокрема, у позові має бути зазначена його ціна, а також наведено обґрунтований розрахунок суми, що стягується (п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Крім того, у позові мають бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також мають бути зазначені докази, що підтверджують вказані обставини (п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Зі змісту позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що ціна позову становить 25285,50 грн, яка включає в себе складові кредитної заборгованості (борг по тілу кредиту, процентам, тощо). Також у позовній заяві викладено обґрунтування виникнення суми заборгованості за кредитним договором, а розрахунок заборгованості доданий до позовної заяви.

Крім того, у поясненнях, які були додані до заяви про усунення недоліків позовної заяви, банк виклав обставини виникнення заборгованості по кожній її складовій, а також надав виписку по особовому рахунку, де відображений рух кредитних коштів та утворення заборгованості за відповідні періоди.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

На думку колегії суддів, позивач, з метою усунення недоліків позовної заяви, виконав вимоги ч. 5 ст. 177 ЦПК України, тому у суду першої інстанції не було законних підстав для залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює право на справедливий суд. У ч. 1 цієї статті встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції закріплені такі елементи права на судовий захист, як право на розгляд справи, справедливість судового розгляду, публічність розгляду справи та проголошення рішення, розумний строк розгляду справи, розгляд справи судом, встановленим законом, незалежність і безсторонність суду. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом.

Таким чином, у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскаржувана ухвала порушує право позивача на справедливий розгляд його справи судом та обмежує доступ до суду.

Отже, ураховуючи, що оскаржувана ухвала, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона на підставі ст. 379 ч. 1 п. 4 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 листопада 2018 року про залишення позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» без розгляду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до цього ж суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 29 січня 2019 року.

Головуючий - О. І. Собина (суддя-доповідач)

Судді: В. І. Криворотенко

Т. А. Левченко