Провадження № 2/161/3610/19
У Х В А Л А

про забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення

06 вересня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді Кирилюк В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробнича компанія «Львівхолод», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Кухлевська Мирослава Валеріївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» про визнання незаконним і скасування постанови державного виконавця, визнання незаконним і скасування акту, визнання недійсними свідоцтва, договору, скасування державної реєстрації, стягнення моральної шкоди, збитків,

В С Т А Н О В И В :

06 вересня 2019 року на адресу суду разом із позовною заявою надійшла вказана заява про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що позивач була власником нежитлового вбудованого приміщення ресторану площею 343 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Наразі вона оскаржує правовірність передачі вказаного майна стягувачу в межах виконавчого провадження і існує ризик того, що спірне нерухоме майно може бути відчужено в подальшому третім особам, що ускладнить виконання можливого рішення про задоволення позову.

З метою збереження спірного майна, заявник просить суд:

1) накласти арешт на нежитлове вбудоване приміщення ресторану площею 343 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

2) заборонити відповідачу ОСОБА_2 , будь-яким іншим особам, вчиняти будь-які дії по передачі будь-кому (набуттю будь-ким) речових та будь-яких інших прав (у тому числі право власності, користування, право на поліпшення) на нежитлове вбудоване приміщення ресторану площею 343 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, в тому числі, але не виключно: відчужувати приміщення, передавати його повністю або частково в іпотеку, до статутного капіталу господарського товариства, оренду, обтяжувати іншим чином;

3) заборонити відповідачу ТОВ Торгівельно-виробнича компанія «Львівхолод» вчиняти дії, спрямовані на здійснення на користь ОСОБА_2 будь-яких платежів за договором оренди №2032 від 29 жовтня 2018 року.

Розглянувши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що вона підлягає до задоволення частково, з наступних підстав.

Пунктом першим частиною першою статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

На думку суду запропонований позивачем захід забезпечення позову у вигляді арешту спірного майна є співмірним з предметом його майбутнього позову, який стосується оскарження правомірності вибуття із власності позивача цього майна.

Оскільки заходи забезпечення позову у вигляді арешту майна носять тимчасовий характер, заяву слід задовольнити.

При цьому суд задовольняє заяву частково та накладає арешт на спірне майно шляхом заборони розпорядження ним, але без заборони володіння та користування ним, оскільки заборона користування майном призведе до невиправданого втручання у права та законні інтереси відповідачів у справі, зокрема буде перешкоджати у здійсненні господарської діяльності, що не відповідає меті інституту забезпечення у цивільному судочинстві.

Стосовно вимоги заяви про заборону відповідачам та іншим особам вчиняти певні дії, суд зауважує, що вказана вимога повністю охоплюється вимогою про арешт цього майна і додатково зазначити про відповідні заборони суд вважає зайвим.

Також суд вважає неспівмірною вимогою заяви про забезпечення позову шляхом заборони здійснювати орендні платежі, оскільки вказана вимога виходить за межі предмету спору, а її задоволення буде грубим та невиправдним втручанням у господарську діяльність відповідачів.

Одночасно частинами першою, другою та третьою статті 154 ЦПК України визначено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

На переконання суду, оскільки позивач зазначає, що проживає поза межами України, не зазначає про наявність у неї майна на території України, у даному випадку доцільним є застосування заходів зустрічного забезпечення позову для унеможливлення зловживання заявником своїми процесуальними правами, а також для забезпечення відшкодування можливих збитків відповідачам, які пов`язані із вжиттям заходів забезпечення позову.

Частиною четвертою статті 155 ЦПК України визначено, що зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

На переконання суду достатньою та помірною для позивача сумою в рахунок зустрічного забезпечення позову буде 75 000,00 грн., які достатньою мірою зможуть забезпечити відшкодування можливих збитків відповідачам внаслідок забезпечення позову, унеможливить зловживання інститутом забезпечення позову.

Визначаючи саме такий розмір зустрічного забезпечення суд враховує, що:

1) спір стосується комерційної нерухомості площею 343 кв.м.;

2) справа є складною з огляду на велику кількість заявлених позовних вимог;

3) позивач, всупереч п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України не надав пропозицій щодо зустрічного забезпечення;

4) позивач проживає поза межами України та не зазначає про наявність в нього майна на території України;

5) можливі збитки для відповідачів пов`язаних з накладенням арешту на майно.

Керуючись ст.153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заявупро забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове вбудоване приміщення ресторану площею 343 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, із забороною розпорядження вказаним приміщенням, але без заборони користування та володіння ним.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Застосувати заходи зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня постановлення даної ухвали внести на депозитний рахунок суду (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26276277, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача 2504, призначення платежу «Зустрічне забезпечення позову ОСОБА_1 , Луцький міськрайонний суд Волинської області, справа №161/15019/19») грошову суму у розмірі 75 000,00 грн. (сімдесят п`ять гривень).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що:

1) особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення;

2) якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Ця ухвала є виконавчим документом в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове вбудоване приміщення ресторану площею 343 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, із забороною розпорядження вказаним приміщенням, але без заборони користування та володіння ним.

Стягувачем за даним виконавчим документом є ОСОБА_1 , адреса проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржником за даним виконавчим документом є ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до примусового виконання до 06 вересня 2022 року включно.

Примірник ухвали направити:

1) позивачу із скріпленою печаткою суду для пред`явлення ухвали як виконавчого документу;

2) відповідачам для негайного виконання та для відома;

3) Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради для вжиття відповідних заходів.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Кирилюк В.Ф.