Ухвала

Іменем України

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 2-681/2007

провадження № 61-15562ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М.,

Кузнєцова В. О.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 лютого 2007 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 11 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до виконкому Каховської міської ради Херсонської області про визнання угоди такою, що відбулася, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області про визнання угоди такою, що відбулася, визнання права власності.

Позовна заява мотивована тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 21 жовтня 1997 року, укладеного між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , вона разом із ОСОБА_6 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, спадщину після нього вона фактично прийняла, однак не має можливості оформити право власності на зазначену квартиру, оскільки вказаний договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_2 просила визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , зареєстрований під № 2813 Херсонською товарною біржею «Ізумруд», таким, що відбувся, та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 лютого 2007 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , зареєстрований під № 2813 Херсонською товарною біржею «Ізумруд», таким, що відбувся.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач та ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 виконали всі необхідні дії для настання правових наслідків, передбачених договором купівлі-продажу нерухомого майна, угода між ними відбулася фактично, представник відповідача визнав позов обґрунтованим і не заперечував проти його задоволення, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 11 липня 2019 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 закрито з підстав пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 лютого 2007 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 11 липня 2019 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами належним чином не встановлено всі обставини у справі. Зазначає, що вона не брала участі у справі у суді першої інстанції та визнання за ОСОБА_2 права власності на спірну квартиру впливає на її права та інтереси щодо володіння спірною квартирою. Висновок апеляційного суду про закриття провадження у справі є помилковим та позбавляє її права на захист порушених прав, свобод та інтересів.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 лютого 2007 року слід відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині треті цієї статті.

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Аналіз вказаних норм процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що касаційному оскарженню підлягають рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Проте заявник оскаржив у касаційному порядку рішення суду першої інстанції, яке не було предметом перегляду по суті судом апеляційної інстанції.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач

відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на вищевказані обставини та норми закону у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 лютого 2007 року слід відмовити з підстав передбачених пунктом 1 частини другої

статті 394 ЦПК України.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у частині оскарження постанови Херсонського апеляційного суду від 11 липня 2019 року слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Апеляційний суд зазначив, що судове рішення, оскаржене особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків такої особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є заявник, або містити висновки про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Закриваючи апеляційне провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не була залучена до участі в справі у якості сторони або учасника справи. Предметом розгляду у цій справі (предметом позову) є визнання угоди щодо купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , такою, що відбулася, та визнання права власності на вказану квартиру в порядку спадкування. Зміст позовних вимог, предмет та підстави позову, обставини, які покладені судом в основу рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 лютого 2007 року не дають підстав вважати, що оскаржуваним рішенням безпосередньо вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , яка стала власником спірної квартири лише 29 квітня 2015 року на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу зазначеної квартири.

Враховуючи викладене, апеляційний суддійшов правильного висновку про закриття апеляційного провадження у справі.

Правильність застосування апеляційним судом при прийнятті постанови норм процесуального права, зокрема статті 362 ЦПК України, не викликає розумних сумнівів.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження постанови Херсонського апеляційного суду від 11 липня 2019 року слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись пунктом 1, 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 лютого 2007 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 11 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до виконкому Каховської міської ради Херсонської області про визнання угоди такою, що відбулася, визнання права власності відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Жданова

В. М. Ігнатенко

В. О. Кузнєцов