Провадження № 2-зз/638/45/19
УХВАЛА

іменем України

15 січня 2019 року

Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Омельченко К.О.

при секретарі Юрченко Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова клопотанням ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по справі № 638/12581/18,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із клопотанням, в якому просить суд:

1. Скасувати Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова 22 серпня 2018 року по справі № 638/12183/18 про забезпечення позову, а саме:скасувати заборону відчуження нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 165,3 кв. м., яка розташована за адресою місто Харків, вулиця Роллана Ромен, будинок 7;

2. Скасувати Додаткову ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова 27 серпня 2018 року по справі № 638/12183/18 про забезпечення позову, а саме: скасувати заборону будь-яким особам, у тому числі всім суб'єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна: нежитлова будівля літ. «А-1» загальною площею 165,3кв.м., що розташована за адресою: місто Харків, вулиця Роллана Ромен, будинок 7, у тому числі, але не виключно, вносити будь-які зміни до загальних та спеціальних розділів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що вирішуючи питання вжиття заходів забезпечення позов, суд взяв до уваги тільки доводи заявника ОСОБА_2, яка на обґрунтування заяви, поданої до предявлення позову не надала до суду усі документи на підтвердження правовідносин, на підставі яких у подальшому оскаржила дії реєстратора. Вказує, що суд розглянув при вирішенні питання про задоволення заяви про забезпечення позову лише доводи заявника та не зясував усі обставини справи, чи дійсно невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити не можливим виконання рішення суду, також не встановив реальної необхідності у вибраних видах забезпечення позову, не встановив чи порушуються права інших осіб вжиттям заходів забезпечення позову та чи є втручання в права інших осіб співмірним.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 серпня 2018 року по справі № 638/12183/18 було задоволено заяву ОСОБА_2 по справі про забезпечення позову та заборонено відчуження нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 165,3 кв. м., яка розташована за адресою місто Харків, вулиця Роллана Ромен, будинок 7. В задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_2 судом відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 27 серпня 2018 року по справі № 638/12183/18 було ухвалено Додаткову ухвалу, якою ухвалою було доповнено резолютивну частину Ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 серпня 2018 року по справі № 638/12183/18 заборонено будь-яким особам, у тому числі всім субєктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна: нежитлова будівля літ. «А-1» загальною площею 165,3 кв.м., що розташована за адресою: місто Харків, вулиця Роллана Ромен, будинок 7, у тому числі , але не виключно, вносити будь-які зміни до загальних та спеціальних розділів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. В іншій частині ухвалу суду від 22 серпня 2018 року залишено без змін.

Право вимоги за вищевказаним Кредитним договором перейшло до Заявника ОСОБА_1 відповідно до Договору про відступлення права вимоги за кредитним договором від 02 серпня 2018 року, за яким Старий Кредитор 02 серпня 2018 року відступив шляхом продажу Новому кредитору ОСОБА_1 права вимоги до ОСОБА_2, а саме:

- за Кредитним договором № 88 від 03 серпня 2005 року, укладений між ВІДКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3»

- право вимоги за Договором іпотеки від 04 серпня 2008 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 реєстровий № 1279, право вимоги за яким перейшло на підставі Договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 02 серпня 2018 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 реєстровий № 1304.

03 серпня 2005 року між ВІДКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_2 у тимчасове користування на умовах забезпеченості та повернення, строковості та платності було надано 210 000, 00 (двісті десять тисяч доларів США), терміном користування до 04 серпня 2025 року, відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитом та відсотками (Додаток № 1 до кредитного договору).

В забезпечення виконання умов Кредитного договору до іпотеки Банку, відповідно до Договору іпотеки від 04 серпня 2005 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 реєстровий № 1279 передано нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Ромена Ролана, будинок 7, з усіма його приладдями, який належить на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 04 серпня 2005 року реєстровий № 1274, зареєстрованого в реєстрі правочинів за № 751991, згідно із витягом з Державного реєстру правочинів, виданого ОСОБА_4 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за № 1311509 від 04 серпня 2005 року.

Станом на 01 серпня 2018 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № 88 від 03 серпня 2005 року, становить у гривневому еквіваленті 5 463 349 грн. 53 коп. (пять мільйони чотириста шістдесят три триста сорок девять гривень пятдесят три копійки), та складається з :

-Заборгованості за тілом кредиту та відсотками по траншу в доларах США всього 163 646,36 доларів США, що в перерахунку на національну грошову одиницю України (становить 4 378 393 ( чотири мільйони триста сімдесят вісім тисяч триста девяносто три) гривні 38 копійок, з них:

-94 438, 00 доларів США заборгованість за основним боргом;

-69 208,36 доларів США заборгованість за процентами

-00,00 гривень - заборгованість за комісією;

-825 788,01 гривень - штраф за несвоєчасно сплачені тіло та відсотки;

-Заборгованість за тілом кредиту та відсотками по траншу в гривні всього 209 059 гривень 25 копійок, з них:

-110 077,74 гривень - заборгованість за основним боргом;

-98 981,51 гривень заборгованість за процентами;

-0,00 гривень заборгованість за комісією;

-50 108, 89 гривень штраф за несвоєчасно сплачено тіло та відсотки.

Станом на теперішній час заборгованість, а ні частково, а ні повністю Боржником ( Позичальником) не погашена.

06 серпня 2018 року на адресу ОСОБА_2 направлялась вимога про усунення порушення основного зобовязання та/або іпотечного договору, яка була отримана Боржником (Іпотекодавцем), про що свідчать поштові квітанції ( повідомлення) про вручення з підписом ОСОБА_2. Відповідною вимогою повідомлялось Боржника про необхідність здійснення погашення заборгованості за кредитним договором та попередження про те, що у разі не погашення заборгованості за кредитним договором, Іпотекодержатель має намір реалізувати свій намір щодо звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення своїх законних прав.

Судом при розгляді та ухваленні відповідних ухвал про забезпечення позову не встановлено наступних фактів та обставин:

- в провадженні Московського районного суду міста Харкова знаходиться справа за позовом Банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором, суддя Довготько Т.М.;

- в провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова знаходиться справа за позовом Банку до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, суддя Шестак О.І.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ухвали про забезпечення позову винесені на підставі недоведених обставин, та з порушенням норм процесуального права, у звязку з чим є незаконними та підлягають скасуванню виходячи з таких положень законодавства України.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За п. 4 ч. 2 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

У відповідності до ч. 3 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення, що передбачено ч. 7 ст. 153. ЦПК України.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до абз. 2 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Так, судом не було надано оцінку відповідності вжитих ним заходів забезпечення позову до позовних вимог ОСОБА_2 та взагалі звязку між ними.

Більш того, в оскаржуваних ухвалах відсутні посилання хоча б на якійсь докази, що мали бути надані Позивачем на підтвердження ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду.

Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

З аналізу змісту статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 ЦК України вбачається, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Так, за вказаним Договорами, а саме Договором іпотеки ОСОБА_6 є заставодержателем і саме на цей час Іпотекодержателем виконані усі дії, відповідно до Закону України «Про Іпотеку» щодо задоволення вимог за рахунок предмету іпотеки (Отримані повідомлення про усунення заборгованості, повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки) таким чином накладення арешту на вказане майно порушує пріоритетного права ОСОБА_6 на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок іпотечного майна, у зв'язку із чим не обґрунтовано застосував засоби забезпечення.

Наявність засобів забезпечення на предмет іпотеки порушує права та законні інтереси ОСОБА_6, сторони Договору, не тільки як іпотекодержателя, а і як кредитора, унеможливлюючи реалізацію права вимоги за кредитним договором встановлену самим договором .

Таким чином, виконавши усі зазначені дії ОСОБА_6 позбавлена можливості звернення стягнення для реалізації свої прав кредитора через суд, так як є вже встановлена вище правова позиція та забезпечення позову унеможливлює реалізацію її права як кредитора та іпотеко держателя відповідно до вимог Закону та усталної правової позиції Верховного Суду.

Із змісту заяви вбачається, що причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто об'єктивні обставини та (або) припущення щодо обставин, що несуть реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, які вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, відсутні. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно ч.1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду.

Згідно ч. 4 ст. 158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановлюється ухвала.

В п.10 Постанови Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування».

Згідно з положеннями п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 №5, із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що клопотання заявника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, а ухвала Дзержинського районного суду міста Харкова 22 серпня 2018 року по справі № 638/12183/18 та додаткову ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова 27 серпня 2018 року по справі № 638/12183/18 про забезпечення позову підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 351-353, ст. 355, ст. 356,ст. 158 ЦПК України, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по справі № 638/12581/18 задовольнити.

Скасувати Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова 22 серпня 2018 року по справі № 638/12183/18 про забезпечення позову, а саме:скасувати заборону відчуження нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 165,3 кв. м., яка розташована за адресою місто Харків, вулиця Роллана Ромен, будинок 7.

Скасувати Додаткову ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова 27 серпня 2018 року по справі № 638/12183/18 про забезпечення позову, а саме: скасувати заборону будь-яким особам, у тому числі всім суб'єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна: нежитлова будівля літ. «А-1» загальною площею 165,3кв.м., що розташована за адресою: місто Харків, вулиця Роллана Ромен, будинок 7, у тому числі, але не виключно, вносити будь-які зміни до загальних та спеціальних розділів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Копію ухвали направити до департаменту реєстрації Харківської міської ради Центр надання адміністративних послуг ( м. Харків, вул.. Гімназійна Набережна, 26) та Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ( 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 6-й підїзд, 10 поверх).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяті днів з дня її проголошення.

Суддя