ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4903/18
Провадження № 2/210/427/19
У Х В А Л А

іменем України

"21" січня 2019 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Ступак С.В.

за участі секретаря судового засідання Драгунової Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, в інтересах неповнолітньої дочки: ОСОБА_3 до ОСОБА_4, заінтересована особа: Центрально-Міський районний у місті ОСОБА_1 відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в інтересах неповнолітньої дочки: ОСОБА_3 до ОСОБА_4, заінтересована особа: Центрально-Міський районний у місті ОСОБА_1 відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання батьківства.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилася, але поза межами судового засідання, 21 січня 2019 року через канцелярію суду надійшла заява про залишення позову без розгляду.

Відповідно до пункту 5 частини 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що суд по встановлює ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, залишення судом першої інстанції заяви без розгляду відповідно до п. 5 ч. 1ст. 257 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява позивача ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дочки: ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду підлягає до задоволення, а позов ОСОБА_2, в інтересах неповнолітньої дочки: ОСОБА_3 до ОСОБА_4, заінтересована особа: Центрально-Міський районний у місті ОСОБА_1 відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання батьківства підлягає залишенню без розгляду, в звязку з поданою заявою позивача.

Керуючись ст.257 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2, в інтересах неповнолітньої дочки: ОСОБА_3 до ОСОБА_4, заінтересована особа: Центрально-Міський районний у місті ОСОБА_1 відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання батьківства залишити без розгляду, у звязку з поданою позивачем заявою про залишення даного позову без розгляду.

Розяснити позивачу, що відповідно до ст. 257 ЦПК України він має право повторно звернутися до суду з позовом.

Ухвала може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15- денний термін. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: С. В. Ступак