Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 січня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

28 листопада 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на наступні обставини.

З відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі, який зареєстрований 05 серпня 1995 року відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1047.

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з нею. Сімейне життя не склалося і 09.07.2003 року їх шлюб було розірвано. Відповідач сплачував аліменти на утримання дочки до її повноліття.

У даний час дочка навчається в Національному авіаційному університеті, навчається на 5-му курсі денного відділення. Термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 01.09.2018 року по 28.02.2020 року.

Дочка потребує матеріальної допомоги, оскільки не перебуває ні на повному державному утримані, навчається на платній основі. Навчання за один рік становить 23 000 гривень. Проживання у гуртожитку становить за один рік 5000 гривень.

Відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу, але не бажає це робити. Він працює на приватному підприємстві на керівній посаді. Його заробіток становить близько 12 000 гривень. Інших дітей у нього не має. Має нерухомість та транспортний засіб.

Просила суд стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її, ОСОБА_1, користь на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період її навчання до досягнення двадцяти трьох років у частці від доходів відповідача ( 1/4 ) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( а. с. 2-3 ).

Ухвалою судді 28 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін ( а. с. 21-22 ).

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, надала до суду заяву, отримана судом 30.01.2019 року за вх. 3887, в якій просила справу за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, отримана судом 30.01.2019 року за вх. 3888, в якій просив справу за позовом ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів розглянути за його відсутності. Позов визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не зявилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який було розірвано 09 липня 2003 року, про що в матеріалах справи свідчить наявна копія свідоцтва про розірвання шлюбу ( а. с. 6 ).

Від вказаного шлюбу у подружжя народилася дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про народження, Серія І-БК № 476582, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області від 14 січня 1997 року ( а. с. 5 ).

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжує навчання та є студентом і потребує допомоги. Остання знаходиться на її утримання, а батько не надає матеріальної допомоги.

Встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 змінила прізвище на ОСОБА_3, про що в матеріалах справи свідчить копія паспорту ( а. с. 14-15 ).

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

З довідки за вих. № 719/12 від 17.09.2018 року, яка видана ОСОБА_3 вбачається, що остання дійсно навчається на 5 курсі денного відділення Навчально-наукового гуманітарного інституту Національного авіаційного університету. Термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 01.09.2018 року по 28.02.2020 року ( а. с. 8).

Встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на утриманні позивачки ОСОБА_1.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову.

Стаття 198 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3 цей випадок прописаний детальніше. Суд зазначив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає при обовязковій сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення донькою, сином віку, який перевищує 18, але менше 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у звязку із цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, ВСУ акцентував увагу на тому, що аліменти можуть утримуватися незалежно від форми навчання (денна чи заочна).

Верховний Суд розяснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. (постанова від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц).

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від покладеного на нього обовязку та не надає матеріальної допомоги на утримання своєї доньки, яка продовжує навчання.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В наявній в матеріалах справи заяві відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи за його відсутності, останній зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини, матеріальне становище дитини та батька, матеріальне становище платника аліментів, ту обставину, що відповідач визнав вимоги, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягають стягненню аліменти на користь позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2018 року, і до закінчення навчання, але не пізніш ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З 1 січня 2019 року відповідно до Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» ставки судового збору змінюються.

Як визначено у Законі, судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768,40 гривень ( сімсот чотири гривні вісімдесят копійок ).

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.1 ст. 191, ст.ст. 198-200 СК України, ст.ст. 4, 13, 19, 82, 206, 133, 141, 247, 265, 273, 353, 354, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», п. 20 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання підлягають задоволенню повністю.

Стягувати з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2018 року, і до закінчення навчання, але не пізніш ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 768,40 гривень ( сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок ).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області потягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( адреса проживання: 09100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса проживання: 09170, Київська область, Білоцерківський район, с. Шкарівка, вул. Росьова, буд. 35 ).

Повний текст судового рішення складено 30 січня 2019 року.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяОСОБА_5