ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/651/19
провадження № 2/691/471/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Подороги Л.В., при секретарі Йосипенко І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 та залишити проживати малолітню дитину Софію біля нього.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначивши, що останні два роки його дружина проживає і працює у Республіці Польща. На даний час у них відсутні спільні інтереси та почуття. Дитина проживає спільно з батьком. Оскільки на даний час, їх із дружиною нічого не поєднує, крім спільної дитини, просить розірвати шлюб щоб кожен мав змогу створити іншу сім`ю. Також, у разі придбання одним із них майна, воно не підлягало поділу.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала в повному обсязі та підтвердила, що близько двох років працює у Польщі, чоловік з дитиною проживають в Україні та з ними вона підтримує дружні стосунки. Однак, з позивачем вони не підтримують стосунки як дружина та чоловік, а тому шлюб просить розірвати та залишити їй прізвище набуте в шлюбі.

Заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

19.08.2006 сторони зареєстрували шлюб.

За час перебування в шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3 .

Сімейні стосунки сторони не підтримують та спільно не проживають на протязі останніх двох років.

Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається.

Як вбачається, подальше збереження даної сім`ї неможливе, шлюб існує лише юридично. Дана обставина суперечить інтересам сторін. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Частина 2 ст. 160 СК України передбачає, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за згодою батьків та самої дитини.

На даний час, неповнолітня ОСОБА_3 проживає спільно з батьком. Мати дитини відповідач по справі ОСОБА_2 заперечень щодо місця проживання дитини не має.

Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, відповідач має право залишити прізвище набуте у шлюбі - « ОСОБА_4 ».

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 104, 105, 110-112, 113, 160 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 5, 6, 12, 13, 14, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273 Цивільно - процесуального Кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрований 19.08.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 63.

Визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - з батьком ОСОБА_1 .

Після розірвання шлюбу, відповідачу ОСОБА_2 залишити прізвище, набуте у шлюбі - « ОСОБА_4 ».

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, через суд першої інстанції, протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Суддя Л. В. Подорога