КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 362/1745/19

провадження № 22-ц/824/12669/2019

10 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,

розглянув в порядку письмового провадження справу за позовом Комунального підприємства «Васильківтепломережа» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Васильківтепломережа» на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2019 року у складі судді Кравченко Л. М.,

встановив:

21.03.2019 року Комунальне підприємство «Васильківтепломережа» (далі- КП «Васильківтепломережа») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування заподіяної шкоди в сумі 125 960,16 грн.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2019 року вказану позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі КП «Васильківтепломережа», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2019 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої доводи мотивує тим, що 30.05.2019 року, в межах десятиденного строку, встановленого судом, позивачем подано заяву про усунення недоліків, в якій було зазначено ціну позову, наведено пояснення щодо суб`єктного складу по даній справі, визначено особу, яка за законом має відповідати за порушення цивільних прав та надано докази щодо її повноваження. Однак, 28.05.2019 р. суд першої інстанції постановив ухвалу про повернення позовної заяви позивачу.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

Відповідно до положень ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2019 року позовну заяву КП «Васильківтепломережа» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди залишено без руху для усунення недоліків: зазначення ціни позову; уточнення суб`єктного складу в даній справі; вірного встановлення осіб, які за законом відповідають за порушення цивільних прав, визначитися з юрисдикцією вказаного позову. Надано десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2019 року вказану позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Підставою для повернення позовної заяви слугувало те, що позивачем ухвала суду про усунення недоліків отримана 21 травня 2019 року, станом на 28 травня 2019 року недоліки позову усунуто не було.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

За правилом ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, остання містить викладення вимог позивача щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, остання відповідає вимогам ч.3 ст. 175 ЦПК України.

Залишення позову без руху з тих підстав, що замість ціни позову, було зазначено суму позову, колегія суддів розцінює як формальний підхід до вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Необхідність уточнення суб`єктного складу в даній справі, встановлення осіб, які за законом відповідають за порушення цивільних прав, необхідність вирішення питання підвідомчості даного спору суду, про що було зазначено в ухвалі суду від 25 березня 2019 року про залишення позовної заяви без руху, не могли слугувати підставою для її повернення.

Остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу є завданням підготовчого провадження.

Крім цього, надаючи позивачу десять днів з моменту отримання копії ухвали суду про усунення недоліків позову, маючи відомості про те, що копію цієї ухвали було отримано позивачем лише 21.05.2019 р., суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що станом на 28.05.2019 року закінчився строк для усунення недоліків.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.05.2019 р., у визначений судом строк, позивачем була подана заява про усунення недоліків, що враховано судом не було.

Відповідно до положень ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною і обґрунтованою та у відповідності до положень ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374, 379, 382 -384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Васильківтепломережа» задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк