Постанова

Іменем України

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа №569/11069/16-ц

провадження №61-48703св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Киселюк Оксани Василівни, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права власності та запису про реєстрацію права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2018 року у складі судді Ковальова І. М. та постанову Рівненського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Ковальчук Н. М.,

Бондаренко Н. В., Хилевича С. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_4 ,

відповідач - приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Киселюк Оксана Василівна,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 ,

представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 ,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу

Киселюк О. В., треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просила визнати протиправною та скасувати, проведену 25 лютого 2016 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Киселюк О. В., державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру

АДРЕСА_1 та скасувати запис про право власності.

2. Позовна заява мотивована тим, що іпотекодержателем, у порушення статті 35 Закону України «Про іпотеку» та пункту 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, їй не направлялась вимогу про усунення порушень за договором позики, що є обов`язковою умовою для звернення стягнення на предмет іпотеки. Окрім того, зазначила, що іпотекодержатель не повідомив нотаріуса про факт оспорювання договору іпотеки у судовому порядку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня

2018 року в задоволенні позову відмовлено.

4. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення цінного листа вимоги іпотекодержателя про необхідність повернення боргу та право на задоволення його вимог за рахунок предмета іпотеки була отримана боржником та позивачем завчасно. ОСОБА_2 мав право скористатись позасудовим способом звернення стягнення на предмет іпотеки, а в задоволенні позовних вимог боржника ОСОБА_3 у справі про визнання недійсним договору позики рішенням суду відмовлено за недоведеністю.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

5. Постановою Рівненського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2018 року залишено без змін.

6. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції були правильно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору та ухвалено рішення у відповідності законом.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. У касаційній скарзі, поданій у грудні 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8. Касаційна скарга мотивована тим, що суд не дав належної оцінки доводам позивача про те, що набуття предмета іпотеки у власність передує проведення суб`єктом оціночної діяльності в установленому законом порядку оцінки предмета іпотеки. Крім того, матеріали справи не містять доказів отримання саме іпотекодавцем письмової вимоги про усунення порушень. Наявні докази отримання такої вимоги лише боржником, який є відмінним від іпотекодателя.

9. Аргументом касаційної скарги також зазначено порушення судом правил виключної підсудності, оскільки дана справа стосується нерухомого майна, яке розташоване не в м. Рівному , а в Костопільському районі Рівненської області.

Доводи інших учасників справи

10. Інші учасники справи відзивущодо вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

11. Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2018 рокувідкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

12. Ухвалою Верховного Суду 07 серпня 2019 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

13. 03 квітня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 передав для останньої у власність 66 000 грн, що на день укладання договору становило 6 000 доларів США, на строк до 03 квітня 2015 року.

14. Відповідно до пункту 2 договору, позика є оплатною зі сплатою відсоткової ставки за користування коштами в розмірі 6,5 % щомісяця від суми позики.

15. На виконання забезпечення зобов`язань ОСОБА_3 перед позичальником 03 квітня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір іпотеки відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала в іпотеку належну їй на праві власності квартиру

АДРЕСА_1 .

16. Умови договору іпотеки містили Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до якого сторони погодили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. При цьому іпотекодержатель самостійно визначає один із способів звернення стягнення: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-яким способом на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

17. Згідно пункту 5.1 договору іпотеки звернення стягнення здійснюється іпотекодержателем у випадках та на підставах, передбачених законом у разі порушення будь-якого основного зобов`язання, що забезпечене іпотекою, та будь-якого зобов`язання іпотекодавця за договором іпотеки.

18. 14 грудня 2014 року ОСОБА_2 направив боржнику ОСОБА_3 та іпотекодавцю ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень зобов`язань за договором позики, просив виконати вимоги пунктів 2, 7, 9 договору та повернути достроково всю суму позики в розмірі 97 800 грн, що на час направлення вимоги еквівалентно 6 000 доларів США, та нараховані відсотки за користування позикою в сумі 19 071 грн, що еквівалентно 1 170 доларам США, протягом 30 календарних днів з дня отримання вимоги.

19. 06 листопада 2015 року ОСОБА_2 повторно направив

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 лист-повідомлення, де зазначив суму заборгованості по позиці та повідомив, що у зв`язку з невиконанням зобов`язань ОСОБА_3 застосовує Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, та обраний спосіб задоволення таких вимог, а саме, передачу в рахунок погашення боргових зобов`язань ОСОБА_3 по договору позики в сумі заборгованості 209 520 грн предмета іпотеки: - квартиру АДРЕСА_1 .

20. Відправлення рекомендованих повідомлень від 14 грудня 2014 року та 06 листопада 2015 року підтверджується поштовими квитанціями та поштовими описами рекомендованих листів. Рекомендовані повідомлення боржник ОСОБА_3 отримала відповідно 05 січня 2015 року та 07 листопада 2015 року.

21. У травні 2015 року ОСОБА_2 звертався до суду з позовом до

ОСОБА_1 про звернення стягнення на іпотечну квартиру. Під час провадження даної справи ОСОБА_7 заявляла клопотання. Позов за заявою позивача залишено без розгляду.

22. 25 лютого 2016 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О. В. із заявою про державну реєстрацію прав на квартиру АДРЕСА_1 .

23. Приватним нотаріусам Рівненського міського нотаріального округу

Киселюк О. В. здійснена державна реєстрація права власності на квартиру

АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

24. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

25. Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

26. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

27. Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

28. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

29. Предметом спору у справі, яка переглядається, є скасування запису у Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на квартиру

АДРЕСА_1 .

30. Скасування запису щодо державної реєстрації права власності на спірну квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно

за ОСОБА_2 є способом захисту прав позивача на таке нерухоме майно від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна.

31. Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, сформульованими у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, належним відповідачем у таких справах є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої внесений аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; участь у справі державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) не змінює характеру цього спору на адміністративний (пункт 36 зазначеної постанови).

32. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

33. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

34. За приписами частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

35. Згідно з положеннями частин першої та третьої статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

36. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

37. Відповідно до частин першої та п`ятої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

38. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

39. Умови договору іпотеки містили Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до якого сторони погодили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. При цьому іпотекодержатель самостійно визначає один із способів звернення стягнення: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-яким способом на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

40. У пункті 6.2 договору іпотеки сторони погодили, що у разі настання обставин, зазначених в пункті 5.1 договору, іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом іпотекодавцю повідомлення щодо застосування застереження задоволення вимог іпотекодержетеля. В повідомленні зазначається, який спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачені Законом України «Про іпотеку», застосовується іпотекодержателем про задоволення своїх вимог.

41. Разом із тим, суд не встановив, чи була поведена оцінка предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності на момент такого набуття ОСОБА_2

42. У повній мірі не перевірив чи не перевищує розмір забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя на 90 відсотків вартості предмета іпотеки, які іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю згідно статті 37 Закону України «Про іпотеку».

43. Крім того, встановивши факт направлення вимог про усунення порушення іпотекодержателю боржнику та іпотекодателю, які відмінні між собою та їх отримання лише боржником, у повній мірі не свідчить про належне дотримання ОСОБА_2 вимог статті 35 Закону України «Про іпотеку».

44. При новому розгляді справи суду слід звернути увагу на суб`єктний склад спору.

45. Щодо висновку суду про те, що наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

46. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з частиною тринадцятої статті 15 якого порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України.

47. Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року (далі - Порядок), визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію та необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком (пункти 8, 13 Порядку).

48. Відповідно до пункту 15 Порядку під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема, серед інших і щодо наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону.

49. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна.

50. За таких обставин, при наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження спірного майна державний реєстратор не мав права здійснювати реєстраційних дій, поки таке обтяження не буде зняте.

51. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові

від 03 квітня 2019 року у справі № 14-100цс19.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

52. У силу положень статті 400 ЦПК України касаційний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які судами не досліджено, а відтак, не має можливості вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.

53. Згідно з пунктами 1, 2 частини третьою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

54. За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи апеляційним судом не встановлені, ухвалені у справі судові рішення не може вважатись законними і обґрунтованими та в силу статті 411 ЦПК України підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня

2018 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 20 листопада

2018 року скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська