ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року

м. Харків

Справа № 641/929/18

Провадження № 22ц/818/3755/19

Категорія: інші

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 травня 2019 року у складі судді Григор єва Б.П.

у цивільній справі №641/929/18 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», третя особа: Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, про стягнення суми,-

встановив:

19.02.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою в якій просила стягнути з КП «ХТМ» 1996,04 грн., які складаються з компенсації за відрив від звичайних занять в сумі 580,20 грн., поштових витрат в сумі 57,90 грн., суми недоотриманої субсидії за травень 2017 року в сумі 357,94 грн., компенсацію спричиненої моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що 14.08.2017 року на її адресу надійшов лист від Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради за вих. № К-305.01.28 від 24.07.2017 року, у якому зазначено, що за даними Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на особовому рахунку домогосподарства ОСОБА_1 є прострочена понад два місяці заборгованість у розмірі 490, 13 грн.

На підставі вищевикладених неправдивих відомостей позивачу з 01.05.2017 року не призначили субсидію на оплату житлово-комунальних послуг.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.12.2017 року, справа № 641/6607/17, позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволені частково. Визнано відомості передані КП «Харківські теплові мережі до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради щодо суми простроченої понад два місяці заборгованості у ОСОБА_1 з оплати комунальних послуг з теплопостачання станом на 01.05.2017 року в сумі 490 грн. 13 коп. - такими, що не відповідають дійсності. В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Позивач зазначає що в рамках розгляду цивільної справи № 641/6607/17, нею було подано уточнену позовну заяву, відповідно до якої остання просила стягнути з відповідача понесені нею судові та стягнення моральної шкоди, однак ухвалою суду від 28.11.2017 року було відмовлено у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог у зв`язку із початком розгляду справи по суті ОСОБА_1 роз`яснено, що вона не позбавлена права звернутись до суду з такими вимогами в загальному порядку.

На підставі зазначеного ОСОБА_1 змушена була звернутись до суду з позовом.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 травня 2019 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції посилався на те, що окрім відомостей про існування заборгованості перед КП «ХТМ» в розмірі 490,13 грн., які визнані такими, що не відповідають дійсності позивач мала заборгованість перед КП «Харківводоканал», КП «Харківгаз збут», АТ «Харківобленерго», а тому субсидію з травня 2017 року на домогосподарство позивачу не призначено, однак скаржник вважає такі посилання суду першої інстанції не правомірними, оскільки вона оскаржила у суді неправомірні дії КП «Харківводоканал», КП «Харківгаз збут», ЖК «Сфера».

Крім того, передана УПСЗН Адміністрації Немишлянського району ХМР інформація про заборгованість перед КП «Харківводоканал», КП «Харківгаз збут», ЖК «Сфера» знаходиться поза межами трирічної позовної давності.

КП «ХТМ» подало відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. а рішення суду - без змін, як таке яке постановлено у відповідності до вимог матеріального та процесуального права.

В обґрунтування відзиву КП «ХТМ» посилається на те, що в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, спричиненою потерпілій стороні. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі - наслідком такої протиправної поведінки.

Зважаючи на вищенаведене позивачем не обґрунтовані позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 996,04 грн.

В даному випадку, позивачем жодним чином не конкретизовано в позові в чому ж саме полягала моральна шкода. Наявність окремих можливих об`єктивних проявів моральної шкоди у вигляді будь-яких фізичних страждань та хвороб з наданих позивачем доказів не вбачаються. На підставі наданих позивачем доказів не встановлено ні факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, ні обставин чи якими діями (бездіяльністю) такі страждання або втрати немайнового характеру мали бути заподіяні, ні навіть розміру оцінки такої шкоди, адекватної саме відчуттям позивача, а не зростанню задекларованих доходів відповідача, у зв`язку з чим я вважаю,що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

УПСЗН Адміністрації Немишлянського району ХМРвідзив на апеляційну скаргу не подало.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. ст. 7, 19, 274, 368, 369 ЦПК України, зважуючи на відсутність обґрунтованих клопотань про наявність підстав для зміни встановленого ухвалою суду порядку апеляційного перегляду справи, розглядає справу за апеляційною скаргою в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем житлово-комунальних послуг.

КП «Харківські теплові мережі» надали відомості до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради про наявність у ОСОБА_1 простроченої заборгованість понад два місяці за спожиті послуги станом на 01.05.2017 року в сумі 490, 13 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.12.2017 року у справі № 641/6607/17, визнано відомості які передані КП «Харківські теплові мережі до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради щодо суми простроченої понад два місяці заборгованості у ОСОБА_1 з оплати комунальних послуг з теплопостачання станом на 01.05.2017 року в сумі 490 грн. 13 коп. - такими, що не відповідають дійсності.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З письмових пояснень УПСЗН Адміністрації Немишлянського району ХМР вбачається, що на підставі отриманих відомостей, житлову субсидію на домогосподарство позивача було призначено з травня 2016 року до квітня 2017 року включно. Суми призначеної субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за період з травня 2016 року до липня 2016 року включно було перераховано на особові рахунки домогосподарства позивача до служб - надавачів послуг у липні 2016 року у повному обсязі. Для визначення права на призначення житлової субсидії на наступний період з травня 2017 року УПСЗН Адміністрації Немишлянського району ХМР були надіслані запити до підприємств - виробників/ виконавців комунальних послуг, а саме: АК «Харківобленерго», КП «Харківводоканал», ТОВ «Харківгаз збут», КП «Харківські теплові мережі», ОЖК «Сфера» щодо забезпеченості комунальними послугами, суми простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, до Державної фіскальної служби, Пенсійного фонду України щодо отримання даних про доходи.

УПСЗН Адміністрації Немишлянського району ХМР отримано відомості щодо суми простроченої у ОСОБА_1 понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг від підприємств - виробників/виконавців, а саме:

за даними КП «Харківські теплові мережі» у сумі 490,13 грн, АК «Харківобленерго» - 163,76 грн, КП «Харківводоканал» - 1659,64 грн, ТОВ «Харківгаззбут» - 1801,54 грн, ЖК «Сфера» - 3156,14 грн, а тому субсидію з травня 2017 року на домогосподарство позивачу не призначено, що підтверджується повідомленням про призначення субсидії до особової справи № 29234, у якому зазначена заборгованість ОСОБА_1 перед суб`єктами надання житлово-комунальних послуг. (а.с. 143)

Як вбачається з матеріалів справи, субсидія не призначена ОСОБА_1 з 01 травня 2017 року, в зв`язку із наявністю простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг.

Рішенням комісії з розгляду спірних питань та скарг при призначені усіх видів соціальної допомоги від 14.11.2017 року субсидію ОСОБА_1 призначено з червня 2017 року по квітень 2018 року включно.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог в частині стягнення з КП «ХТМ» суми недоотриманої субсидії суд першої інстанції посилався на те, що враховуючи, що рішенням суду від 04.12.2017 року, визнано відомості які передані КП «Харківські теплові мережі до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради щодо суми простроченої понад два місяці заборгованості у ОСОБА_1 з оплати комунальних послуг з теплопостачання станом на 01.05.2017 року в сумі 490 грн. 13 коп. - такими, що не відповідають дійсності, однак окрім відомостей про існування заборгованості у ОСОБА_1 перед КП «Харківські теплові мережі» ОСОБА_1 мала заборгованість понад 2 місяці перед ТОВ «Харківгаз збут», АТ «Харківобленерго», КП «Харківводоканал», яка разом складала 3619 грн. 94 коп., що перевищує двадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а тому позивачу було відмовлено у нарахуванні субсидії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві матеріальної шкоди та моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст.ст. 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Тобто, згідно сукупного аналізу наведених правових норм підставою для цивільно-правовою відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, яке включає як складові елементи шкоду, противоправне діяння особи, котра її заподіяла, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. (ст. 76 ЦПК України). Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За положеннями ст. 12 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін. Кожна сторонам несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їхні права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє в реалізації ними прав, передбачених законом.

Та згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обставинами які підлягають доказуванню на загальних підставах, що є обов`язком позивача, є наявність підстав для відшкодування відповідно до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України. Проте нею не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог та не доведено наявності обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності.

Доводи скаржника, про те, що нею оскаржено відомості про заборгованість перед КП «Харківводоканал», КП «Харківгаз збут», АТ «Харківобленерго», апеляційний суд не приймає до уваги оскільки суду не представлено доказів на підтвердження цих доводів.

Крім того, ОСОБА_1 не оскаржувала рішення УПСЗН Адміністрації Немишлянського району ХМР про відмову у нарахуванні їй субсидії.

Виходячи з вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

За загальним правилом, визначеним у ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, відмову у задоволені вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з тим, що нею у позовні заяві не наведено обґрунтування спричинення останній моральної шкоди. Апеляційна скарга також не містить обґрунтування факту заподіяння позивачеві моральних страждань та з чого ОСОБА_1 виходила при визначені суми відшкодування.

Питання про розподіл судових витрат вирішується в межах предмету спору який розглядається судом, враховуючі, що вищезазначені судові витрати стосуються розгляду іншого предмету спору, суд в частині задоволення таких вимог - відмовляє.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 про стягнення компенсації за відрив від звичайних занять в сумі 580,20 грн та поштових витрат у розмірі 57 грн. 90 коп., оскільки зазначені судові витрати стосуються розгляду цивільної справи № 641/6607/17, та не є судовими витратами понесеними під час розгляду цього спору.

За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та надав належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів у справі, яким суд надав належну правову оцінку та висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.367, 368, ст.374, п.3 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 09 вересня 2019 року

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина