Номер провадження: 22-ц/813/5354/19
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_1 - адвоката Підлубного А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2019 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних коштів,

встановив:

20 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою Суворовського районного суду м. Одесивід 05 травня 2010 року, в рамках розгляду цивільної справи 2-3792/10 (2-1671/11).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою суду від 05 травня 2010 року, в рамках розгляду цивільної справи 2-3792/10 (2-1671/11) - задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову у вигляді арешту квартири АДРЕСА_1 , що накладені ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 05 травня 2010 року в рамках розгляду цивільної справи 2-3792/10 (2-1671/11).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову, та постановлення нової, якою залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, відзив на неї, а також усних заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, впровадженні Суворовського районного суду міста Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних коштів.

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 05 травня 2010 року, в рамках розгляду цивільної справи 2-3792 за 2010 рік (2-1671/11), з метою забезпечення позовних вимог, по цивільній справі було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 19 травня 2011 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних коштів було задоволено, та стягнуто з відповідача грошові кошти у загальному розмірі 793 956 гривень.

Рішення суду першої інстанції залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25 жовтня 2011 року, та які в подальшому були залишені без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2012 року.

20 серпня 2019 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про скасування заходів забезпечення позову, у якій зазначено, що має намір реалізувати своє право на задоволення вимог за кредитним договором, але арешт перешкоджає його праву задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна, чим порушуються його права.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев?яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з роз`ясненнями у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Колегія суддів зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки по справі проголошено рішення про задоволення позовних вимог, яке набрало законної сили, клопотання про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, однак помилково послався не на ч.7, а на ч. 9 ст. 158 ЦПК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що помилковий висновок суду в цій частині не вплинув на правильність оскаржуваної ухвали суду в цілому, якою було задоволено клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Посилання заявника апеляційної скарги ОСОБА_2 на те, що на даний час спір не розглянутий, а тому відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову, є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами вирішений з ухваленням судового рішення про задоволення позовних вимог, яке набрало законної сили.

Та обставина, що на даний час ОСОБА_2 бажає переглянути справу у зв`язку з нововиявленими обставинами, не є підставою для відмови в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 05.09.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра