Провадження №2/521/308/19
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Бєрової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання представника відповідача ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про закриття провадження по цивільній справі за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі: Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третіх осіб: ОСОБА_2, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію змін обєкта нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі: Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третіх осіб: ОСОБА_2, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію змін обєкта нерухомого майна.

Представник відповідача надав до канцелярії суду клопотання про закриття провадження по справі. Своє клопотання представник відповідача обґрунтував тим, що зазначена справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з огляду на наступне. Відповідно до частини другої пункту 1 статті 19 Цивільною процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільною судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. З тексту позовної заяви не вбачається наявність спору про право, оскільки позивачем не оскаржується право власності як таке, а лише рішення державного реєстратора, на підставі якого було внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини першої пункту 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з частиною першою пункту 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію змін про обєкт нерухомого майна не можуть бути предметом розгляду в загальному суді в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Представник ОМР надав до канцелярії суду заперечення на клопотання про закриття провадження у справі, в якому просив суд відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження по справі за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі: Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третіх осіб: ОСОБА_2, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію змін обєкта нерухомого майна.

Представник Прокуратури Одеської області надав до канцелярії суду заперечення на клопотання про закриття провадження у справі, в якому просив суд відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження по справі за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі: Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третіх осіб: ОСОБА_2, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію змін обєкта нерухомого майна.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, ознайомившись з документами, що знаходяться в матеріалах справи, з клопотанням представника відповідача, вважає що клопотання необґрунтоване та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, на яку посилається сторона відповідача, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вказані вимоги законодавства, обґрунтування клопотання про закриття провадження у справі, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення даного клопотання. Судом не встановлено підстав, передбачених ст.255 ЦПК України, для закриття провадження у справі.

Так, за даною позовною заявою відповідач є субєктом владних повноважень, цей позов був поданий за правилами цивільного судочинства, оскільки внаслідок здійснення державним реєстратором своїх функцій у ОСОБА_2 виникло право власності на нерухоме майно, що порушує право власності територіальної громади м. Одеси на земельну ділянку комунальної власності та безпосередньо наділяє такі правовідносини приватноправовим змістом. За таких обставин, цей спір є цивільно-правовим, адже стосується правомірності набуття ОСОБА_2 цивільного права.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Цивільного кодексу України територіальні громади є самостійними учасниками цивільних відносин.

Також ст. 172 ЦК України встановлено, що територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Одночасно з цим у ст. 318 ЦК України деталізовано, що територіальна громада як учасник цивільних відносин є субєктом права власності, який є рівним перед законом поряд з іншими учасниками цивільних відносин.

Частиною 2 статті 327 ЦК України передбачено, що управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено право особи звернутися до суду із вимогою щодо визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно- правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

В свою чергу, юрисдикція адміністративних судів відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 19 КАС України поширюється на справи у спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Поряд з цим, законодавцем передбачене чітке визначення терміна «публічного-правовий спір», відповідно до п.2 ч.1 ст.4 КАС України за яким це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи.

Окрім цього, питання віднесення окремих категорій справ до адміністративної юрисдикції деталізовано у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів».

У п.п. 2, 3 Постанови зазначено, що для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для зясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватно-правовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обовязках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема повязаних з реалізацією публічної влади.

Окрім цього, вирішуючи питання, до юрисдикції якого суду належить розгляд справи, необхідно враховувати характер спірних правовідносин, права та інтереси, за захистом яких звернувся позивач.

З огляду на положення ст.ст. 4, 19 ЦПК України, ст.ст. 4, 5 КАС України не вважається публічно-правовим і розглядається в порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування, в якому орган місцевого самоврядування звернувся до суду про захист права не публічного, а цивільного, зокрема права на забезпечення схоронності нерухомого майна, яке є частиною комунальної власності. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь субєкт публічного права.

Таким чином, незважаючи на те, що відповідачем у справі є ГТУЮ в Одеській області, вказаний спір за своїм характером не є публічно-правовим, між учасниками процесу відсутні відносини підпорядкування та наявний невирішений спір про право цивільне, що виключає можливість розгляду цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п.1, ч.1 ст.255 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про закриття провадження по цивільній справі за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі: Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третіх осіб: ОСОБА_2, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію змін обєкта нерухомого майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

30.01.19