Справа № 755/8724/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.

за участі

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_12., ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги мотивував тим, що 26 лютого 2007 між позивачем, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено договір позики на суму 95 000,00 грн. на строк до 25 липня 2014 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_7, спадкоємцями після смерті яких є відповідачі. На теперішній час зобов'язання за договором позики не виконані. У зв'язку з наведеним позивач просить про стягнення з відповідачів суми боргу за договором позики у розмірі 95 000,00 грн. та судовий збір.

13 червня 2016 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики залишено без руху.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

13 квітня 2017 року ухвалою суду витребувано у Приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу Черкаської області Побіянської Неллі Борисівни (АДРЕСА_1) оригінал заповіту ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що знаходиться в матеріалах спадкової справи № 55587066.

Крім того, 13 квітня 2017 року ухвалою суду провадження у справі зупинено на час проведення судово-почеркознавчої (посмертної) експертизи.

30 червня 2017 року ухвалою суду відновлено провадження по справі.

11 липня 2017 року ухвалою суду виправлено описку в резолютивній частині ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року про призначення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики судову-почеркознавчої (посмертної) експертизи: у резолютивній частині ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року правильно зазначити назву експертної установи, якій доручено проведення судово-почеркознавчої (посмертної) експертизи «Київський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр судових експертиз Міністерства внутрішніх справ України» замість неправильної «Київський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр судових експертиз Міністерства юстиції України».

Крім того, 11 липня 2017 року ухвалою суду провадження у справі зупинено на час проведення судово-почеркознавчої (посмертної) експертизи, яка призначена відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року.

07 листопада 2017 року ухвалою суду відновлено провадження по справі.

26 березня 2018 року позивачем ОСОБА_1 надано суду оригінал договору позики від 26 лютого 2007 року, укладеного між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_1, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоришиним О.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 2530.

26 березня 2018 року ухвалою суду провадження у справі зупинено на час проведення судово-почеркознавчої (посмертної) експертизи.

18 квітня 2018 року ухвалою суду відновлено провадження по справі.

02 травня 2018 року ухвалою суду виправлено описку в резолютивній частині ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року про призначення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики судову-почеркознавчої (посмертної) експертизи: у резолютивній частині ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року правильно зазначити назву експертної установи, якій доручено проведення судово-почеркознавчої (посмертної) експертизи «Київський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр судових експертиз Міністерства внутрішніх справ України» замість неправильної «Київський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр судових експертиз Міністерства юстиції України».

22 травня 2018 року ухвалою суду відновлено провадження по справі.

14 червня 2018 року ухвалою суду виправлено описку в резолютивній частині ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року про призначення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики судову-почеркознавчої (посмертної) експертизи: у резолютивній частині ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року правильно зазначити назву експертної установи, якій доручено проведення судово-почеркознавчої (посмертної) експертизи «Київський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр Міністерства внутрішніх справ України» замість неправильної «Київський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр судових експертиз Міністерства внутрішніх справ України».

20 липня 2018 року ухвалою суду відновлено провадження по справі.

22 серпня 2018 року ухвалою суду провадження у справі зупинено на час проведення судово-почеркознавчої (посмертної) експертизи.

14 грудня 2018 року ухвалою суду відновлено провадження по справі.

17 січня 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові. З висновком судово-почеркознавчої (посмертної) експертизи не погодився та просив звернути увагу на лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, в якому чітко визначені умови та порядок проведення експертизи, які в даному випадку не були дотримані.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав. Пояснив, що у грудні 2015 року повідомив позивачу, який звернувся з питанням про місцезнаходження батьків відповідача, щоб отримати борг, про смерть ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснювали ОСОБА_10 та ОСОБА_4

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_10 позовні вимоги не визнав в повному обсязі через відсутність у позивача права вимоги на стягнення заборгованості за договором позики до відповідачів через пропущення строків визначених ст. 1281 ЦК України.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 підтримав пояснення представника відповідача ОСОБА_10

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Згідно договору позики від 26 лютого 2007 року, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоришиним О.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 2530, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позичили у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 95 000,00 грн. (а.с.8, том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_6 (а.с.33, том 1). ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_7 (а.с.32, том 1).

Судом оглянуті спадкові справи, які відкрилися після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які містять, зокрема, заяву ОСОБА_7 від 13 січня 2014 року про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 (а.с. 46, том 1), заяву ОСОБА_5 від 13 січня 2014 року про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 (а.с.51 зв., том 1); заяву ОСОБА_2 від 24 червня 2014 року про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 (а.с.65, том 1); заяву ОСОБА_5 від 27 липня 2014 року про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 (а.с.82, том 1); заяву ОСОБА_5 від 18 жовтня 2014 року про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 (а.с.93, том 1); заяву ОСОБА_5 від 16 червня 20147 року про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_11 (а..с130, том 1); заяву ОСОБА_2 від 24 червня 2014 року про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_11 (а.с.138, том 1).

Позивач просив стягнути відповідачів заборгованість за договором позики у розмірі 95 000,00 грн.

Підставою для задоволенні позовних вимог позивачем зазначено про прийняття відповідачами спадщини після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які уклали з позивачем договір позики.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав. Пояснив, що у грудні 2015 року повідомив позивачу, який звернувся з питанням про місцезнаходження батьків відповідача, щоб отримати борг, про смерть ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_10 скористався своїм правом подачі заперечення проти позову, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі через відсутність у позивача права вимоги на стягнення заборгованості за договором позики до відповідачів через пропущення строків, визначених ст. 1281 ЦК України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно зі ст. 1047 ЦК України договір укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями статті 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України не входить до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги (ч. 1 ст. 1281 ЦК України).

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (ч. 2 ст. 1281 ЦК України).

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (ч. 3 ст. 1281 ЦК України).

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (ч. 4 ст. 1281 ЦК України).

Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру судових експертиз Міністерства внутрішніх справ України № 8-4/1576 від 23 листопада 2018 року за результатами проведення судово-почеркознавчої (посмертної) експертизи підпис від імені ОСОБА_6 в графі «Підпис» договорі позики від 26 лютого 2007 року, укладений між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_1, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоришиним О.П. та зареєстрований в реєстрі за № 2530 виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_7 в графі «Підпис» договорі позики від 26 лютого 2007 року, укладений між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_1, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоришиним О.П. та зареєстрований в реєстрі за № 2530 виконаний не ОСОБА_7, а іншою особою (а.с. 160-166, том 2).

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Висновки експерта містять докладний опис процесу проведених досліджень та їх результатів, зазначення застосованих методів (методик) дослідження, посилання на ілюстрації. На кожне з поставлених судом питань надано відповідь по суті, які є повними, зрозумілими, вичерпними та науково обґрунтованими.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо спростування висновку судово-почеркознавчої (посмертної) експертизи, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За встановлених обставин, відсутні правові підстави для стягнення заборгованості за договорами позики.

Тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 599, 610, 612, 1046, 1047, 1049, 1218, 1219, 1281 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25 січня 2019 року.

Суддя Н.Є. Арапіна