Справа № 753/5156/17 Головуючий 1 інстанція- Колесник О.М.
Провадження № 22-ц/824/1995/2019 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 січня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

при секретарі Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 12 жовтня 2018 року у справі запозовом Служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав щодо малолітніх дітей і стягнення аліментів на їх утримання,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2017 року служба у справах дітей Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації звернуласядо суду із вказаним позовом,який мотивувала тим, що на обліку у службі дітей перебувають малолітні ОСОБА_4 2008 року народження і ОСОБА_5 2012 року народження, які на підставі рішення Дарницького районного суду м.Києва від 09 листопада 2015 року відібрані у їх матері відповідачки ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав та передані органу опіки та піклування. Розпорядженнями Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації від 02 грудня 2015 року малолітнім надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування і вони влаштовані на повне державне забезпечення до державного закладу, а саме до Київського міського будинку імені М.М. Городецького.

У 2016 році відповідач ОСОБА_2 визнав батьківство у відношенні малолітнього ОСОБА_5 2012 року народження, який втратив статус дитини, позбавленої батьківського піклування, однак з огляду на те, що відповідач жодного разу до дитини не приїздив, станом здоров'я і розвитком сина не цікавився, розпорядженням Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації від 06 квітня 2016 року ОСОБА_5 повторно надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Розпорядженнями від 20 кітня 2016 року Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації над малолітніми дітьми ОСОБА_4 і ОСОБА_5 встановлено опіку та призначено їм опікуна ОСОБА_3 1951 р.н., якає їх бабою, і діти вибули з будинку дитини в родину ОСОБА_3, яка мешкає у АДРЕСА_2. ОСОБА_4 навчається у школі I-III ступенів № 289 Дарницького району м.Києва, а ОСОБА_5 відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 805. Опікун ОСОБА_3 приділяє належну увагу навчанню і вихованню онуків, слідкує і допомагає підопічним у виконанні домашніх завдань, відвідує школу і дошкілний заклад, стежить за станом їх здоров'я, діти охайні.

Починаючи із 2012 року служба у справах дітей спільно із Центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації неодноразово відвідували відповідачів за місцем проживання, проте остані не бажали змінити своє особисте життя, утримувати дітей на належному рівні, вчасно відвідувати лікарів, забезпечувати дітей продуктами зарчування, одягом. Відповідачі повністю займалися своїм життям та свідомо ухилялися від виконання батьківських обов'язків.

Згідно висновку Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 101-810071/03 від 10 листопада 2016 року з метою захисту майбутнього та інтересів дітей, на підставі ст.164 СК України, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав у відношенні малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у зв'язку з чим просила суд постановити рішення про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та стягнути із відповідачів на користь опікуна ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 12 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Позбавлено відповідачів батьківських прав у відношенні малолітніх дітей та стягнуто аліменти на їх утримання на користь опікуна ОСОБА_3

Не погоджуючись із рішенням, відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині позбавлення її батьківських прав і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права. Скарга мотивована однобічністю судового розгляду та неврахування судом її доводів, зокрема того, що вона хворіла і хворіє, перебуває на стаціонарному лікуванні і фізично не могла піклуватися про дітей, що у свою чергу свідчить про відсутність у неї винної поведінки. Суд не звернув уваги на відсутність доказів її ухилення від піклування про дітей, та те, що її спілкування з дітьми буде перешкоджати їх нормальному розвитку.

Відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка ідентична за змістом апеляційній скарзі ОСОБА_1, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині позбавлення його батьківських прав і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Служба у справах дітей Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації відзиву на апеляційні скарги не подала.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 подану ним апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив задоволити та скасувати рішення Дарницького районного суду м.Києва як незаконне. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 підтримав.

Представник служби у справах дітей Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації Піренко Т.І. в суді апеляційної інстанції проти задоволення обох апеляційних скарг заперечувала, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення та відсутність підстав для його скасування.

- 3 -

Третя особа - опікун малолітніх дітей ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції з апеляційними скаргами не погодилася, заперечувала проти них, вважала, що суд правильно позбавив відповідачів батьківських прав, просила залишити судове рішення в силі.

Відповідачка ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, до суду не з'явилася, що згідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що обидві апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов служби у справах дітей, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки наявністю правових підстав, передбачених нормами ст.164 СК України, для прозбавлення відповідачів батьківських прав у відношенні їх малолітніх дітей.

При цьому суд виходив з того, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дітей, які за рішенням суду ще у 2015 році відібрані у відповідачів і мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування, вони влаштовані до державного закладу, дітям призначено опікуна.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно ст.164 СК України мати чи батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до роз'яснень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до п.15 вищевказаної постанови Пленуму Верхового Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є матір'ю малолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5

- 4 -

ІНФОРМАЦІЯ_5.

Малолітні ОСОБА_4 і ОСОБА_5 перебувають на обліку в службі у справах дітей Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації як такі, що опинились в складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням матері ОСОБА_1 від виконання батьківських обов'язків по відношенню дітей.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 09 листопада 2015 року задоволено позов служби у справах дітей Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації та відібрано у ОСОБА_1 її малолітніх дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5 без позбавлення батьківських прав та передано органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації.

Наказами № 193 та № 194 від 25 листопада 2015 року служби у справах дітей Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації ОСОБА_4 та ОСОБА_5 взяті на первинний облік відділу опіки, піклування, усиновлення та розвитку сімейних форм виховання.

Розпорядженнями Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації №750 і № 751 від 02 грудня 2015 року малолітнім ОСОБА_4 і ОСОБА_5 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та влаштовано до державного закладу на повне державне забезпечення.

Розпорядженнями № 258 та № 259 від 20 кітня 2016 року Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації над малолітніми дітьми ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які зареєстроаавні у АДРЕСА_1, та перебувають у Київському міському будинку дитини ім. М.М. Городецького, встановлено піку та призначено їм опікуна ОСОБА_3 1951 р.н., яка є їх бабою і має реєстрацію місця проживання: АДРЕСА_2.

Як вбачається з характеристики на ученицю 2-В класу школи I-III ступенів № 289 Дарницького району м. Києва ОСОБА_4, остання навчається у школі із 01 вересня 2016 року. Опікун ОСОБА_3 приділяє належну увагу навчанню і вихованню онуки, пирслуховується до порад вчителя, слідкує і допомагає підопічній у виконанні домашніх завдань.

Відповідно до характеристики вихованця дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 805 ОСОБА_5відвідує навчальний заклад із 01 вересня 2016 року. За час відвідування навчального закладу вихованням займається бабуся ОСОБА_3, яка піклується про онука, приводить в садочок вчасно, охайним, стежить за станом здоров'я, прислуховується до порад вихователя.

Також, судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню своїх малолітніх дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5, оскільки не цікавляться їх життям і здоров'ям, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не надають матеріальної допомоги.

Згідно висновку Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації № 101-810071/03 від 10 листопада 2016 року з метою захисту майбутнього та інтересів дітей, на підставі ст.164 СК України, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав у відношенні малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

За таких обставин суд першої інстанції, установивши, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, дійшов вірного висновку про наявність правових підстав, передбачених ст.164 СК України, для позбавлення відповідачів батьківських прав.

- 5 -

Також, суд вірно стягнув із відповідачів аліменти на утримання дітей, що відповідає приписам ст.166 СК України.

Доводи апеляційної скарги відповідачів про відсутність доказів про їх ухилення від виконання батьківських обов'язків необгрунтовані і спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що починаючи із 2012 року служба у справах дітей спільно із Центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації неодноразово відвідували відповідачів за місцем проживання, проте остані не бажали змінити своє особисте життя, утримувати дітей на належному рівні, вчасно відвідувати лікарів, забезпечувати дітей продуктами зарчування, одягом. Відповідачі повністю займалися своїм життям та свідомо ухилялися від виконання батьківських обов'язків.

Наведене стверджується рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 09 листопада 2015 року про відібрання малолітніх ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у їх матері відповідачки ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав та передання дітей органу опіки та піклування.

Вказаним рішенням встановлено, що мати ОСОБА_1 про дітей не піклувалася, вони мали хронічні хвороби, лікуванням дітей не займалася, більше того на неодноразові запрошення дільничної медсестри та лікаря-педіатра пройти необхідні дітям обстеження та диспансеризацію, відповідачка відмовлялася. У її відношені у березні 2014 року складено адміністративний протокол за ст.184 КупАП. Крім того, листом від 18 серпня 201 року Дарницьке РУ ГУ МВС України у м.Києві повідомило, що відповвідачка не приділяє уваги вихованню дітей, які не відвідують дошкільні установи, у квартирі не створені належні умови для їх проживання. 12 серпня 2014 рок у у відношення ОСОБА_1 повтороно складено протокол за ч.2 ст.184 КупАП.

Згідно приписів ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Із наявних у справі педагогічних характеристик, характеристик на малолітніх, вбачається, що їх вихованням займається опікун ОСОБА_3, відповідачі дітьми не цікавляться, не віддвідують і у вихованні та навчанні участі не приймають (а.с.97-100).

Згідно довідки ОСОБА_2 раніше двічі судимий, в даний час судимості погашені.

Доводи обох скарг про те, що відповідачі за станом здоров'я не могли здійснювати свої батьківські обов'язки надумані та безпідставні. Позов подано службою у справах дітей у квітні 2017 року, а надані відповдіачами документи стосуються періоду за 2018 рік.

Як вище вказувалося встановлено, що починаючи із 2012 року відповідачі ухилялися від виконання батьківських обов'язків, і дані доводи та надані позивачем доказі відповідачами не спростовані і ніяких доказів з їх боку суду на надано не було.

Посилання відповідачів на неможливість спілкування з дітьми внаслідок позбавлення батьківських прав колегія суддів не приймає до уваги як такі, що не мають правового значення для вирішення даного спору. При цьому суд враховує, що згідно ст.168 СК України відповідачі мають право на спілкування та побачення з дитиною шляхом подання ідповідної заяви.

Окрім того, згідно ст.169 СК України при зміні відношнння батьків до дитини та їх поведінки можливе поновлення батьківських прав.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо задоволення позову, обгрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного

- 6 -

судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 12 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: