Провадження №2-о/592/241/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м.Суми Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого - судді Катрич О.М.,

присяжних - Мельник Л.А., Мяус Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Тіптюк В.О.,

представника психіатричного закладу, лікаря-психіатра - Алімова О.В.,

особи стосовно якої подано заяву - ОСОБА_1 ,

захисника - ОСОБА_3,

прокурора Сумської місцевої прокуратури - Краснобрижої М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за заявою голови комісії з припинення Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» про госпіталізацію ОСОБА_1 у психіатричний заклад у примусовому порядку,

в с т а н о в и в :

Заява мотивується тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка: АДРЕСА_1 , надійшла 03.09.2019 о 18.00 до психіатричного відділення № 1. У відділення надходить вперше в житті, доставлена районною бригадою швидкої допомоги у супроводі співробітника поліції, за направленням Білопільського районного психіатра, в зв`язку з агресивною та неадекватною поведінкою: стала жарити сирий рис своїй дитині, сильно побила дітей, розлила на голову своїй бабусі банку молока, постійно називала матір та бабусю відьмами; 02.09.2019 року, під час конфлікту з родичами, викинула розпечену пательню з пирогами в бік бабусі, в результаті чого сама отримала опік лівого передпліччя, також намагалась у матері вихопити сумку з грошима, в результаті чого отримала садно на правому передпліччі.

Вперше психічний стан змінився в 2016 році коли виявила бажання вийти заміж по інтернету за громадянина Єгипту. Виїхала до Єгипту разом з дитиною, зі слів матері під час спілкування постійно чухалась, нервувала, просила не телефонувати їй. Через 3 місяці повернувшись додому постійно говорила що вона вагітна (без медичного підтвердження), потім вкрала у бабусі кредитну карту та знов повернулась до Єгипту. Після других пологів психічний стан погіршився - почала писати заяви на матір та бабусю стосовно того що вони нібито заразили її тяжкою хворобою, перестала добре відноситись до дитини: не звертала на нього увагу, змушувала дитину постійно спати, практично не годувала. Потім стала казати, що свекруха стала травити її аміаком, у зв`язку з чим пішла з дому до іншого чоловіка, який був набагато старше від неї. Після цього перестала пускати рідну матір в дім, стала називати її відьмою, стала релігійною, намагалась продати свою дитину до Канади, до останнього часу ходила в паранджі.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була оглянута комісією лікарів-психіатрів і зроблено висновок, що вона страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. У зв`язку з тим, що у пацієнтки виявлено загострення тяжкого психічного захворювання, лікування якого на теперішній час можливе лише в стаціонарних умовах, а також ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану, а також те, що пацієнтка вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, вона потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

У судовому засіданні представник психіатричного закладу, лікар-психіатр заяву підтримав.

ОСОБА_1 заперечує проти викладених обставин, однак зазначає, що в сім"ї між нею, матір"ю та бабусею існують конфлікти, погоджується на лікування у лікарні, але не більше одного тижня.

Захисник, посилаючись на Закон України «Про психіатричну допомогу» , вважає за доцільне заяву задовольнити.

Прокурор вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді заяви, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 13, ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Судовим розглядом встановлено, що 03.09.2019 року о 18.00 год. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка: АДРЕСА_1 , доставлена до психіатричного відділення № 1 вперше в житті районною бригадою швидкої допомоги у супроводі співробітника поліції, за направленням Білопільського районного психіатра, в зв`язку з агресивною та неадекватною поведінкою, після чого була оглянута комісією лікарів-психіатрів і зроблено 04.09.2019 року висновок, що вона страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу.

Статтею 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону.

З огляду на встановлені факти, враховуючи Висновок комісії лікарів-психіатрів від 04.09.2019 р., відповідно до якого ОСОБА_1 страждає тяжким психічним розладом, у зв`язку з тим, що у пацієнтки виявлено загострення тяжкого психічного захворювання, лікування якого на теперішній час можливе лише в стаціонарних умовах, а також ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану, а також показання свідка ОСОБА_2 , яка є матір"ю ОСОБА_1 і те, що пацієнтка вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, суд дійшов висновку, що вона потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264, 265, 293 ч. 2 п. 9, 341, 342 ЦПК України, ст.ст. 13, 14, 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,

в и р і ш и в:

Заяву голови комісії з припинення Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» - задовольнити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку: АДРЕСА_1 госпіталізувати до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич

Присяжні: Л.А. Мельник

Н.М. Мяус