Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2502/18 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 34 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 278/2502/18 -ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 1 листопада 2018 року, постановлене під головуванням судді Зубчук І. В..,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 9 серпня 2016 року, близько 17 години, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_1, виїжджаючи з другорядної дороги (з вул. Князів Острозьких) на перехрестя вулиць Шевченка - Князів Острозьких в м. Житомирі, в порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху, не надав дорогу автомобілю марки Mitsubishi, реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі (по вул. Шевченка), внаслідок чого здійснив зіткнення з ним. В результаті цієї ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 27 вересня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненніадміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач зазначає, що автомобіль Mitsubishi COLT належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_5, виданого 20 липня 2007 року.

Також вказує, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ТзДВ « Страхове товариство « Домінанта» на підставі страхового полісу № АЕ9195157.

Страховик визнав даний випадок страховим та виплатив страхове відшкодування в сумі 45830 грн., як різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Сума страхового відшкодування розрахована страховиком у відповідності до звіту № 52-D/24/6, складеного ТОВ «Всеукраїнська експертна компанія «Сова», відповідно до якого, вартість матеріального збитку становить 157713 грн. Згідно зі звітом № 19-R/26/9 вартість пошкодженого транспортного засобу становить 112333 грн. 60 коп.

Вказав, що у зв'язку із недоцільністю проведення відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi COLT неодноразово звертався до відповідача з метою відшкодування завданих збитків, проте останній лише затягував час, що ускладнювало зберігання автомобіля.

Зазначив, що метою забезпечення хоч якихось гарантій для відшкодування збитків уклав договір купівлі-продажу транспортного засобу № 1841/2016/258538, і в разі відсутності згоди відповідача викупити знищений автомобіль, він міг бути переданий покупцю за договором за 20000 грн. 9 листопада 2017 року направив відповідачу остаточну письмову пропозицію щодо придбання транспортного засобу з визначенням залишку матеріального збитку в сумі 111883 грн. 60 коп. та повідомленням про свою згоду передати автомобіль у власність відповідача в разі його добровільного викупу за 80000 грн. У випадку відмови відповідача відшкодувати матеріальну шкоду вважав це мовчазною згодою на реалізацію автомобіля.

Проте ОСОБА_2 ніяк не відреагував на вказану пропозицію та не надав згоди на викуп пошкодженого автомобіля. За таких обставин він змушений був продати автомобіль за 20000 грн. на підставі раніше укладеного договору купівлі-продажу.

Оскільки автомобіль є фізично знищеним, вважає, що відповідач зобов'язаний відшкодувати йому матеріальну шкоду у розмірі 91883 грн. 60 коп., з врахуванням сплаченого страхового відшкодування та вартості реалізованого автомобіля за договором купівлі-продажу, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП у сумі 720 грн.

Враховуючи вищезазначене, просив сягнути із ОСОБА_2 92603 грн. 60 коп.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 1 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позов.

Зокрема, зазначає, що відшкодуванню підлягає залишок матеріального збитку за виключенням сплаченого позивачу страхового відшкодування і вартості реалізованого автомобіля, який відмовився викупити відповідач, а саме 91883 грн. 60 коп. (157713 грн.60 коп. - 45830 грн. -20000 грн). Після евакуації транспортного засобу позивач також поніс витрати у сумі 720 грн за доставлення транспортного засобу на спецмайданчик за допомогою евакуатора, що підтверджено квитанцією № 246 від 11 серпня 2016 року.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_3, підтримав апеляційну скаргу, пояснивши, що страхове відшкодування у розмірі 45830 грн. було сплачено ОСОБА_1 у березні 2017 року. До цього часу пошкоджений автомобіль фактично перебував у володінні та розпорядженні позивача, який неодноразово пропонував ОСОБА_2 придбати його.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника ОСОБА_1, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 9 серпня 2016 року, близько 17 години, на перехресті вулиць Шевченка-Князів Острозьких в м. Житомирі, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_1, який керував належним йому автомобілем Mitsubishi COLT 1.3, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, а також ОСОБА_2, який був за кермом власного автомобіля DAEWOO Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_4.

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 27 вересня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до довідки № 736286 від 8 вересня 2016 року, виданої Управлінням патрульної поліції м. Житомира, встановлено, що належний ОСОБА_1 автомобіль Mitsubishi COLT, реєстраційний номер НОМЕР_2, отримав пошкодження бокової лівої частини.

За доставлення ТЗ на спецмайданчик за допомогою евакуатора позивачем сплачено 720 грн., що підтверджується квитанцією №246 від 11 серпня 2016 року.

Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ТзДВ « Страхове товариство « Домінанта», яке своїм листом від 23 лютого 2017 року повідомило про те, що відповідно до звіту №52-D/24/6 ТОВ «Всеукраїнська експертна компанія «Сова» вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi COLT, реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 157713 грн. 60 коп. ( з урахуванням ПДВ). Згідно зі звітом №19-R/26/9 вартість пошкодженого автомобіля Mitsubishi COLT, реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 112333 грн. 60 коп. ( з урахуванням ПДВ).

Таким чином, на підставі п.30.2 ст. 30 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вартість матеріального збитку розрахована страховиком як різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а саме: 157713 грн. 60 коп. - 112333 грн. 60 коп.=45830 грн.

Вказаним листом страхова компанія також повідомила про те, що страхове відшкодування буде виплачене позивачеві у відповідності до положень ст. 36 зазначеного Закону.

В судовому засіданні встановлено, що 23 грудня 2016 року ОСОБА_1 продав вказаний автомобіль ОСОБА_4, що підтверджується змістом договору купівлі-продажу №1841/2016/258538, укладеного у сервісному центрі №1841 РСЦ МВС в Житомирській області. Ціна вказаного транспортного засобу визначена у договорі в розмірі 20000 грн.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження спричинення йому відповідачем матеріальної шкоди у вигляді евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в сумі 92603 грн. 60 коп.

Окрім того, у рішенні міститься висновок про те, що відсутні підстави для відшкодування позивачеві моральної шкоди.

Водночас, зміст позовних вимог свідчить про те, що позивачем не ставилось питання про відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1, посилаючись на ту обставину, що його автомобіль є фізично знищеним, просив відшкодувати матеріальну шкоду у розмірі 91883 грн. 60 коп. та витрати на евакуацію транспортного засобу у сумі 720 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивачем не надано доказів на обгрунтування розміру шкоди, суд не врахував наступне.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі ( передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до положень ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням).

Згідно зі ст. 30 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом ( рапортом), звітом ( актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за №6, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Матеріали справи свідчать, що після дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Mitsubishi COLT залишився у позивача, який 23 грудня 2016 року здійснив його відчуження. Страхове відшкодування було виплачене позивачеві як різниця між вартістю транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та після неї. Розмір такого відшкодування був зменшений на вартість автомобіля після ДТП. ОСОБА_1 погодився із сумою страхового відшкодування, не оспорював її та отримав зазначені кошти після відчуження вказаного автомобіля. Отже, страхова компанія повністю відшкодувала позивачеві матеріальний збиток, відтак відсутні правові підстави для покладення на відповідача обов'язку відшкодувати матеріальну шкоду.

Враховуючи вищезазначене, рішення слід скасувати та постановити нове, - про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Керуючись ст.ст.259,268,367,368,374, 376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 1 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення,- про відмову у задоволенні позовних вимог з інших підстав.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: