Справа № 691/1369/18
Провадження № 2/691/139/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 січня 2019 року Городищенський районний суд Черкаської області
судді Черненка В.О.
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона та відповідач від шлюбу мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька має проблеми з зором та потребує постійного лікування і нагляду лікарів, але відповідач не надає матеріальної допомоги та участі у вихованні і підтримці дочки не приймає. Відповідач працює в ТОВ УкрАгро Комплексе с. Хвацьки, Черкаського району, має стабільний заробіток, інших дітей на утриманні не має, тому спроможний виплачувати аліменти. Враховуючи викладене, просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
До підготовчого судового засідання, відповідач надіслав відзив, в якому просив у позовних вимогах відмовити повністю, посилаючись на те, що позивач у позовній заяві не вказала, що він надає кошти на утримання дитини, на лікування та на її духовний розвиток. Також, послався на те, що позивач в позовній заяві не вказала, що вона та донька з 15 жовтня до 27 вересня 2018 року постійно проживали з ним. Інших обґрунтувань суду не надав.
Позивач, в свою чергу, надіслала суду заперечення на відзив, в якому зазначила, що відповідач у відзиві на позов жодного обґрунтування щодо неможливості надавати матеріальну допомогу єдиній дочці ОСОБА_4 у вигляді аліментів в розмірі мінімального прожиткового мінімуму, встановленого в Україні на дитину відповідного віку, суду не надав. Посилання відповідача на надання ним будь-яких коштів під час їхнього спільного проживання не позбавляє його обовязку виплачувати аліменти. Враховуючи викладене, просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття доньки.
В судове засідання позивач не з'явилася, проте в матеріалах справи знаходиться заява, в якій вона просила справу слухати у її відсутність, вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про отримання судових повісток. Листа про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.
У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на вище викладене, за відсутності заперечень позивача, керуючись положеннями ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, повно і всебічно зясувавши обставин, на які посилалася позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне.
Судом установлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить відповідна копія свідоцтва про народження Серії І-СР № 200947, виданого 29.12.2014 року виконавчим комітетом Орловецької сільської ради Городищенського району, Черкаської області, актовий запис № 12, яка знаходиться у матеріалах справи. Дитина проживає біля матері ОСОБА_2 та знаходиться на утриманні останньої.
Відповідно до положень ст. 121 СК України, права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому діючим законодавством.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і, згідно з положеннями ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. У разі відсутності такої домовленості, чинне законодавство передбачає право того з батьків, з ким проживає дитина, звернутися до суду для зобовязання батька чи матері, які проживають окремо, надати другій стороні утримання на підставах і в порядку, що встановлені законом.
Згідно з положеннями ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки, згідно зі свідоцтвом про народження, являється її батьком та зобовязаний її утримувати.
Проте, врахувавши, згідно зі ст. 182 СК України, всі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, зокрема: вік дитини, прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, рівність обовязків батьків щодо утримання дітей, а також те, що позивач не надала суду жодного доказу щодо розміру доходу відповідача, а клопотання щодо витребування таких доказів, до суду не подавала, суд прийшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.
На підставі ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Щодо судових витрат, то суд вважає наступне.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову, - на відповідача.
Згідно ч. 6 ст. 141 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивач ОСОБА_2 в позовній заяві та в окремій заяві зазначила, що понесла судові витрати у сумі 300 гривень за складання адвокатом позовної заяви.
Оскільки, жодного доказу, який би підтвердив судові витрати, позивачем не надано, тому у суду немає правових підстав для стягнення їх з відповідача на користь позивача.
На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 9, 10, 12,13, 17, 18, 76 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-284, 430 ЦПК України, ст. ст. 121, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд,
УХВАЛИВ :
позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж пятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття доньки, починаючи з 19.10.2018 року.
В частині вимог позивача щодо стягнення мінімального розміру аліментів в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відмовити.
Рішення підлягає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення. У даному разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач може оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення.

Повний текст заочного рішення виготовлений 01.02.2019 року.

Суддя ОСОБА_5