ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1282/19 Справа № 204/4691/18 Суддя у 1-й інстанції - Токар Н.В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2018 року по справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» на дії державного виконавця Дніпропетровського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, боржник - ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2018 року до суду надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» на дії державного виконавця Дніпропетровського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо повернення виконавчого документу стягувачу, у якій скаржник просив:

- постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 25.02.2015 про повернення виконавчого документу стягувачеві - скасувати;

- зобов'язати державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області провадження відновити.

Скарга мотивована тим, що постановою державного виконавця Дніпропетровського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 25.02.2015 повернено виконавчий документ стягувачу в межах виконавчого провадження, зазначивши, що з постанови державного виконавця не вбачається, чи було перевірено майновий стан боржника; чи було виконано всі виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження»; державним виконавцем не здійснювались перевірки майнового стану боржника з періодичністю у кожні два тижні щодо виявлення рахунків, та кожні три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна відповідно; в матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення державного виконавця з постановою до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, вважаючи такі дії державного виконавця неправомірними, заявник вимушений звернутись до суду зі скаргою.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2018 року скаргу задоволено частково та ухвалено постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 25.02.2015 про повернення виконавчого документа стягувачеві - скасувати; в іншій частині скарги ПАТ «Банк Фамільний» - відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що державним виконавцем не доведено вжиття всіх передбачених законодавством дій щодо примусового виконання рішення суду, а постанова про повернення виконавчого документа з підстав, передбачених п.9 ч.1 ст.47 Закону є передчасною, так як із змісту оскаржуваної постанови не вбачається, які саме заходи були здійсненні державним виконавцем, щодо розшуку майна боржника, встановлення місця знаходження боржника, які отримані відповіді, як і не доведено надіслання копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу не пізніше наступного дня з дня її винесення, в зв'язку з чим право стягувача за виконавчим провадженням бути обізнаним, які саме заходи були вжити виконавцем були порушенні, в зв'язку з чим постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому ухвала суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що постановою ВП №45440311 від 14.11.2014 старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Циганенко Г.І. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-415/2011, виданого 17.05.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фамільний» заборгованості за кредитним договором; стягнення судових витрат на загальну суму 889120,44 грн.

Згідно постанови ВП №34813511 від 16.10.2012 державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Корчемкіною М.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, накладено обтяження на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1.

Згідно постанови ВП №34813511 від 28.01.2013 старшим державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Корчемкіною М.В. винесено постанову про розшук майна боржника.

Відповідно до акту про опис та арешт майна від 25.06.2013, описано та накладено арешт на земельну ділянку АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1.

Постановою ВП №45440311 від 25.02.2015 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_2 на підставі п.9 ч.1 ст.47, статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повернутий стягувачеві.

Задовольняючи частково скаргу ПАТ «Банк Фамільний» районний суд обґрунтовано виходив з того, що державним виконавцем не доведено вжиття всіх передбачених законодавством дій щодо примусового виконання рішення суду, а постанова про повернення виконавчого документа з підстав, передбачених п.9 ч.1 ст.47 Закону є передчасною, так як із змісту оскаржуваної постанови не вбачається, які саме заходи були здійсненні державним виконавцем, щодо розшуку майна боржника, встановлення місця знаходження боржника, які отримані відповіді, як і не доведено надіслання копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу не пізніше наступного дня з дня її винесення, в зв'язку з чим право стягувача за виконавчим провадженням бути обізнаним, які саме заходи були вжити виконавцем були порушенні, в зв'язку з чим постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та підлягає скасуванню. Вимоги заявника в частині зобов'язання державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області провадження відновити, є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки суд не має права зобов'язувати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно з Законом про виконавче провадження можуть здійснюватись лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу у випадку якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Згідно ч.1 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст.ст.448, 449 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, а Наказом Міністерства Юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень.

Розділом IV Інструкції визначено, що виявлення майна та звернення стягнення на майно боржника здійснюються у порядку, встановленому главою 4 Закону, з урахуванням таких особливостей: у разі виконання рішень про стягнення коштів з юридичних осіб державний виконавець перевіряє також наявність майна боржника за даними балансу. Копію балансу державний виконавець може отримати безпосередньо у боржника або у відповідних державних органів (пп.4.1.1 п.4.1 Інструкції).

Також, згідно з п. 3.12 Інструкції, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем не було вчинено всіх необхідних дій на виконання вказаного рішення суду, у зв'язку з чим суд обґрунтовано визнав постанову ДВС незаконною.

Доводи апеляційної скарги Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення, у зв'язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга-без задоволення .

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко