У Х В А Л А

про повернення заяви

29.01.2019 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про визнання неможливості оскаржити бездіяльність посадових осіб Жмеринської поліції та прокуратури в порядку вимог ст. 303 КПК України про порушення ними статті 2 КПК України про захист особи від кримінальних порушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розгляду та визнання такої бездіяльності в порядку ЦК України,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2019 ОСОБА_1 звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про визнання неможливості оскаржити бездіяльність посадових осіб Жмеринської поліції та прокуратури в порядку вимог ст. 303 КПК України про порушення ними статті 2 КПК України про захист особи від кримінальних порушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розгляду та визнання такої бездіяльності в порядку ЦК України.

Зазначив ціну позову 200000 гривень.

Обставиною звернення до суду з позовом зазначено те, що в порушених кримінальних справах, які він надає в додаток, посадові особи держави в обличчі слідчого, заступника і начальника слідчого відділу Жмеринської поліції, керівника та прокурорів Жмеринської прокуратури, прізвища яких зазначено в матеріалах кримінальних проваджень, зазначені особи порушують право ОСОБА_1 на положення вимог ст. 2 КПК України.

Просив суд: 1. Визнати неможливість оскаржувати бездіяльність зазначених в кримінальних провадженнях посадових осіб в справах, номери яких вказані в наданих ним повідомленнях, їх керівників, на підставі вимог ст. 303 КПК України у звязку з тим, що вимоги ОСОБА_1 про навмисну тяганину в справах, не прийняття мір по усуненню порушень вимог КПК України - не охоплюються вимогами ст. 303 КПК. 2. Визнати незаконними та формальними дії та бездіяльність зазначених посадових осіб в цих правовідносинах. 3. На підставі його клопотання звільнити його від сплати судового збору. 4. На підставі його клопотання та доказів про його матеріальний стан - витребувати зазначені справи в суд. 4. Розгляд справи проводити на загальних підставах, повідомити та викликати його на розгляд.

Додатком зазначив: копія позову, 6 повідомлень з прокуратури та їх копії, клопотання 2 з додатками.

Позивачем позовну заяву викладено як російською так і українською мовою.

Суддя ознайомившись з позовною заявою дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність та неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як задекларовано в ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема пунктом 2) передбачено подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) передбачено подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Відповідно до статистичних даних роботи Жмеринського міськрайонного суду за допомогою автоматизованої системи документообігу КП «Д-3», позивач ОСОБА_1 протягом 2018 2019 років звертався до Жмеринського міськрайонного суду понад 96 разів із позовами різного характеру. Із даної кількості справ суддями Жмеринського міськрайнного суду протягом 2018 року розглянуто 23 справи з тотожними або аналогічними позовами ОСОБА_1 до Держави Україна з ухваленням судового рішення, зокрема справи №№ 130/1758/2017; 130/1948/17; 130/2014/17; 130/1059/17; 130/59/18; 130/880/17; 130/1681/17; 130/1894/17; 130/1247/17; 130/1243/17; 130/199/18; 130/107/18; 130/712/17; 130/3022/17; 130/2993/17; 130/2941/17; 130/2015/17; 130/2535/18; 130/3026/18; 130/2375/17; 130/2526/18; 130/2677/18; 130/2675/18), відомості про які внесені до Єдиного реєстру судових рішень.

Позивач в своїх позовах досить часто застосовує різні епітети, адресовані суду, зокрема, в цьому позові «P.S. Зазначаю для грамотних суддів…», це словосполучення, завдяки особливій функції в тексті, допомагає слову набути нового смислового відтінку, а позову характеру штучного.

Така процесуальна поведінка сторони, що характеризується надмірною процесуальною активністю особи, повторними зверненнями до суду з тотожними або аналогічними позовами з метою переслідування процесуального опонента, надокучання йому та спричинення йому фінансових витрат, свідчить про зловживання ним процесуальними правом на позов.

Зловживання правом на позов, становить собою такий вид зловживань процесуальними правами, за якого уся процедура розгляду спору є невиправданою та неефективною, адже особа звертається до суду з метою, що відмінна від захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Серед таких зловживань можна виокремити подання завідомо безпідставних (явно необґрунтованих) позовів або скарг та позовів, що мають штучний характер.

Позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, в якому позивач просить суд визнати неможливість оскаржувати бездіяльність зазначених в кримінальних провадженнях посадових осіб в справах, номери яких вказані в наданих ним повідомленнях, їх керівників, на підставі вимог ст. 303 КПК України у звязку з тим, що вимоги ОСОБА_1 про навмисну тяганину в справах, не прийняття мір по усуненню порушень вимог КПК України - не охоплюються вимогами ст. 303 КПК; визнати незаконними та формальними дії та бездіяльність зазначених посадових осіб в цих правовідносинах, на думку суду має штучний характер та є завідомо безпідставним, не являючись оспорюваним правом, або таким, що підлягає захисту, адже порядок оскарження дій чи бездіяльність посадових осіб чітко визначена чинним КПК України (Глава 26 Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування). Звернення вкотре ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України фактично нівелює завдання цивільного судочинства, визначені діючим ЦПК України.

З огляду на вказане, вважаю, що ОСОБА_1 допустив зловживання процесуальними правами, оскільки подав до суду завідомо безпідставний позов, який має очевидно штучний характер.

Згідно з ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Оскільки вказані дії позивача не відповідають завданням та суперечать засадам цивільного судочинства, розцінюються судом як зловживання процесуальними правами, тому суд вважає заяву ОСОБА_1 неприйнятною, яка підлягає поверненню позивачу.

Повертаючи заяву ОСОБА_1, суд враховує практику Європейський суд з прав людини, яка в силу вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», як і Конвенція, є обов'язковою для застосування. Європейський суду у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що «право на суд» та право на доступ до суду не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише таким способом та до такої міри, що не порушують зміст цих прав (п. 59 рішення «ОСОБА_2 де ла Прадель проти Франції», п. 28 рішення «Станєв проти Болгарії та ін.»). Тобто, реалізація права на суд однією із сторін спору має відбуватись таким чином, щоб не порушувати права іншої сторони.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обовязків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (див, справу «Ґолдер проти Сполученого Королівства», рішення від 21 лютого 1975 р., серія А № 18, п. 28-36). Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Керуючись ст.ст. 44, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про визнання неможливості оскаржити бездіяльність посадових осіб Жмеринської поліції та прокуратури в порядку вимог ст. 303 КПК України про порушення ними статті 2 КПК України про захист особи від кримінальних порушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розгляду та визнання такої бездіяльності в порядку ЦК України повернути позивачу.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту її підписання.

Суддя: А.М. Заярний

Ухвала підписана 29.01.2019