Справа №: 653/3017/19
Провадження № 2/653/1013/19
У Х В А Л А

іменем України

02 вересня 2019 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Берлімова Ю.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства інфраструктури України, Українського державного підприємства «Укрінтеравтосервіс», Адміністрації Державної прикордонної служби України в особі Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморське регіональне управління Державної прикордонної служби України, Митниці ДФС у Херсонській області Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Херсонської обласної державної адміністрації, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Генічеська районна рада, Чонгарська сільська рада Генічеського району Херсонської області про усунення перешкод в реалізації права приватної власності,

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства інфраструктури України, Українського державного підприємства «Укрінтеравтосервіс», Адміністрації Державної прикордонної служби України в особі Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморське регіональне управління Державної прикордонної служби України, Митниці ДФС у Херсонській області Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Херсонської обласної державної адміністрації, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Генічеська районна рада, Чонгарська сільська рада Генічеського району Херсонської області про усунення перешкод в реалізації права приватної власності.

Дослідивши матеріали позовної заяви вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Із роз`яснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вбачається, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів) дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Звернення ОСОБА_1 до суду зумовлене перешкодами в реалізації її права приватної власності на єдиний майновий готельно-торгівельний комплекс, який розташований на земельній ділянці, що знаходиться поза меж населеного пункту с. Чонгар на автодорозі Харків-Сімферополь та має поштову адресу: АДРЕСА_1 6, с. Чонгар.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що перешкоди викликані діяльністю КПВВ «Чонгар», який розташований фактично на території належного позивачу нерухомого майна, незважаючи на те, що рішення про додаткові заходи на об`єктах сполучення було прийнято Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 09 березня 2014 року за № 149-р у час, коли на території с. Чонгар перебували незаконні формування.

Крім того, позивач посилається на перешкоди з боку Державних органів та служб, зокрема, організації проходження прикордонного паспортного контролю на КПВВ «Чонгар», в режимній зоні посту яких і знаходиться нерухоме майно.

Як виходить з викладених у позові обставин, ситуація зумовлена нагальними потребами Держави України, пов`язаних з необхідністю термінової організації інфраструктури майбутнього та нині діючого КПВВ «Чонгар» та встановленням адміністративного кордону з тимчасово окупованою територією АР Крим, у зв`язку із чим використовується та експлуатується нерухоме майно позивача.

Суддя вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами мають публічно-правовий характер, оскільки зумовлені рядом рішень, прийнятих представниками Держави України. Зокрема, КМУ, Міністерством інфраструктури України, Українського державного підприємства «Укрінтеравтосервіс», Адміністрацією Державної прикордонної служби України в особі Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморське регіональне управління Державної прикордонної служби України.

Крім того, позивач наголошує, що звернення до суду зумовлено наявними обставинами щодо місцезнаходження КПВВ «Чонгар» та подальшими планами Держави України щодо реалізації проекту реконструкції КПВВ «Чонгар», що були предметом обговорення на робочій виїзній нараді за участю Голови Херсонської ОДА та керівників відповідних міністерств України на реалізацію наказу Президента України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, а публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

При вирішенні питання про можливість відкриття провадження за вказаним спором у порядку цивільного судочинство, суддя враховує, що зміст позовних вимог передбачає зобов`язання відповідачів вчиняти дії, направлені на усунення перешкод у вільному здійсненні власником нерухомого майна шляхом забезпечення вільного доступу та здійснення його експлуатації за цільовим призначенням, а також зобов`язання відповідачів утримуватися від вчинення будь-яких дій, направлених на порушення права власності позивача на вказане нерухоме майно.

У п. 41 рішення ЄСПЛ у справі «Церква села Сосулівка проти України» від 28.02.2008 р. Суд зазначив, що згідно з принципами, які закріплені в його практиці (див., п. 31 рішення у справі «Пудас проти Швеції» (Pudas v. Sweden) від 27.10.1987 р.), спір щодо «права», про яке можна стверджувати (принаймні на підставах, які можна довести), що воно визнається в національному праві, а також є реальним і важливим. Спір може стосуватися як фактичного існування права, так і обсягів та способу його реалізації. Зрештою, результат провадження повинен безпосередньо впливати на можливість реалізації права, про яке йдеться у справі.

Окрім того, чи буде право розглядатися як право цивільного характеру у світлі відповідних положень Конвенції, має визначатися не лише за юридичною галузевою кваліфікацією, але й за його матеріально-правовим змістом та наслідками реалізації цього права в межах національної правової системи (див. п. 89 рішення у справі «Кьоніг проти Німеччини» від 28.06.1978 р. (Konig v. Germany). Відповідно, вирішальним для визначення того, чи стосується справа прав цивільного характеру, вважається безпосередньо характер права, яке є предметом розгляду (див. п. 90 «Кьоніг проти Німеччини»).

Суддя враховує, що позивач фактично оспорює рішення та дії суб`єктів владних повноважень щодо реалізації ними проектів щодо використання та реконструкції КПВВ «Чонгар», який перебуває на території належного йому нерухомого майна.

Захист цивільного права позивача напряму залежить від виконання публічно-владних управлінських функцій відповідними суб`єктами владних повноважень шляхом прийняття рішень, здійснення дій чи бездіяльності.

З огляду на вищевикладене, суддя вважає, що захист відповідного порушеного права має відбуватися в порядку адміністративного судочинства у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Згідно квитанції за кодом 1692-6091-7380-8323 від 20 серпня 2019 року, при подачі заяви до суду представник позивача ОСОБА_2 сплатив судовий збір у розмірі 769 грн., який суддя вважає за можливе повернути позивачу.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства інфраструктури України, Українського державного підприємства «Укрінтеравтосервіс», Адміністрації Державної прикордонної служби України в особі Бердянського прикордонного загону Азово-Чорноморське регіональне управління Державної прикордонної служби України, Митниці ДФС у Херсонській області Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Херсонської обласної державної адміністрації, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Генічеська районна рада, Чонгарська сільська рада Генічеського району Херсонської області про усунення перешкод в реалізації права приватної власності.

Копію даної ухвали разом із позовними матеріалами надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що він має право подати позовну заяву в порядку адміністративного судочинства до суду адміністративної юрисдикції за вибором позивача.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Генічеському районі, Херсонської області повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНПП НОМЕР_1 суму судового збору, що була сплачена на р/р НОМЕР_2 , МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101 за квитанцією за кодом 1692-6091-7380-8323 від 20 серпня 2019 року у розмірі 769 (сімсот шістдесят дев`ять) гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова