ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 січня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/6702/18

Головуючий у першій інстанції - Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/48/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Харечко Л.К.,

суддів: Лакізи Г.П., Скрипки А.А.,

секретар - Поклад Д.В., Позняк О.М.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_2, відповідач - Публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго»,

за участі: представника позивача ОСОБА_3, представників відповідача Величка А.В., Шмай А.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 вересня 2018 року у складі судді Логвіної Т.В., повний текст якого складено 18.09.2018 року у м. Чернігові,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2018 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про визнання неправомірними дій щодо нарахування оплати за опалення місць загального користування, забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення, донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії у будинку по квартирі АДРЕСА_1 за опалювані періоди з 12 жовтня 2016 року по 03 квітня 2017 року включно та з 12 жовтня 2017 року по 09 квітня 2018 року включно в загальній сумі 11 896 грн. 94 коп.; визнання відсутності заборгованості за надані послуги з опалення по квартирі АДРЕСА_1 станом на 01 травня 2018 року в сумі 11 896 грн. 72 коп.; зобов'язання скасувати незаконно нараховану заборгованість по оплаті витрат на оплату за опалення місць загального користування теплової енергії по квартирі (особовий рахунок № НОМЕР_1) в сумі 11 896 грн. 72 коп. станом на 01 травня 2018 року шляхом проведення відповідного коригування по особовому рахунку в сторону зменшення заборгованості на 11 896 грн. 72 коп. Просила суд стягнути з відповідача 3 500 грн. 00 коп. судових витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 вересня 2018 року позов задоволено, визнані неправомірними дії ПАТ «Облтеплокомуненерго» щодо нарахування ОСОБА_2 оплати за опалення місць загального користування, забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення, донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії у будинку 3 по квартирі АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1) за опалювані періоди з 12 жовтня 2016 року по 03 квітня 2017 року включно та з 12 жовтня 2017 року по 09 квітня 2018 року включно загалом в сумі 11 896 грн. 94 коп. Визнано відсутність заборгованості за надані послуги з опалення по квартирі АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1) в сумі 11 896 грн. 72 коп. у ОСОБА_2 перед ПАТ «Облтеплокомуненерго» станом на 01.05.2018 року. Зобов'язано ПАТ «Облтеплокомуненерго» скасувати незаконно нараховану ОСОБА_2 заборгованість по оплаті витрат на оплату за опалення місць загального користування теплової енергії по квартирі АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1) в сумі 11 896 грн. 72 коп. станом на 01.05.2018 року шляхом проведення відповідного коригування по особовому рахунку № НОМЕР_1 в сторону її зменшення заборгованості на 11 896 грн. 72 коп. Стягнуто з ПАТ «Облтеплокомуненерго» на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в сумі 3 500 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Облтеплокомуненерго» просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Доводи скарги зводяться до того, що висновки суду про те, що відповідачем в односторонньому порядку змінено алгоритм нарахування за опалення, в тому числі за МЗК, по квартирі, належній позивачу і те, що відповідач при проведенні розрахунків кількості теплової енергії, витраченої на опалення МЗК не застосовує п. 2.1.4 Методики, є помилковими та не відповідають дійсності, оскільки порядок нарахування був змінений відповідно до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та теплопостачання» та рішення Чернігівської міської ради від 02.02.2018 року № 106 «Про затвердження коефіцієнтів нормативної втрати теплової енергії на опалення місць загального користування в багатоквартирних житлових будинках м. Чернігова», а також відповідач при нарахуванні оплати за теплову енергію застосовує Методику розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 31.10.2006 року № 359, відповідно до якої витрати теплової енергії, витраченої на опалення МЗК по будинку розподіляються між всіма квартирами пропорційно до їх площі.

Також вважає, що рішення суду по звільненню позивача від сплати за послуги з опалення МЗК є незаконним, оскільки місця загального користування багатоквартирних будинків є спільною сумісною власністю усіх мешканців будинку, а тому усі споживачі зобов'язані утримувати свою власність і сплачувати за надані послуги з централізованого опалення, як квартир, так і місць загального користування.

Вислухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить до наступного висновку.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, а також споживачем послуг з централізованого опалення та водонагрівання, які надаються ПАТ «Облтеплокомуненерго».

Зазначений житловий будинок обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, як і квартира позивача, в якій встановлений окремий засіб обліку теплової енергії, термоперетворювач, які згідно акту від 11.10.2013 року прийняті виконавцем в експлуатацію, а 05.05.2017 року на вказані засоби було видано свідоцтво про їх повірку (а.с. 14-15).

Відповідно до ст.ст. 68, 162 Житлового кодексу УРСР, ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», споживачі зобов'язані своєчасно сплачувати за спожиті послуги.

Статтею 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що власники (співвласники) приміщень у будівлі, в якій окремі приміщення є самостійними об'єктами нерухомого майна, у разі приєднання такого будинку (будівлі) до зовнішніх інженерних мереж або обладнання такого будинку (будівлі) системою автономного теплопостачання, автономного гарячого водопостачання, автономного водопостачання зобов'язані забезпечити оснащення належних їм приміщень вузлами розподільного обліку відповідно теплової енергії, гарячої води, питної води, крім випадків, передбачених частинами п'ятою - сьомою цієї статті. Власник (співвласники) будівлі, в якій окремі приміщення не є самостійними об'єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, у разі приєднання такої будівлі до зовнішніх інженерних мереж або обладнання такого будинку (будівлі) системою автономного теплопостачання, автономного гарячого водопостачання, автономного водопостачання зобов'язаний забезпечити оснащення таких приміщень вузлами розподільного обліку відповідно теплової енергії, гарячої води, питної води, крім випадків, передбачених частинами п'ятою - сьомою цієї статті.

Згідно з ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у будівлях, зазначених у ч. ч. 2, 3 ст. 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до ч. ч. 2-4 цієї статті. Тобто визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об'єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання та розподіляється між споживачами, проводиться з урахуванням методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово - комунального господарства, в тому числі, визначає порядок розрахунку.

Так, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 виконавець та споживач не мають права відмовлятись від врахування показань засобів обліку. Також споживач сплачує за надані послуги відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо).

Відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 31.10.2006 року № 359 у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначаються розрахунком за формулами, наведеними в п. 2.1.

В той же час п. 2.1.4. Методики наводить формулу, за якою визначається загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК, а п. п. 2.2.1., 2.2.2., 2.2.3. Методики визначають формули розподілу визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, між окремими помешканнями будинку та приміщеннями з окремим входом.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду про те, що Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення не регламентовано порядку розрахунку оплати за опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках, обладнаних загальнобудинковими приладами обліку теплової енергії, як і не визначений Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення алгоритм розрахунку кількості теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії у будинку нарахування за опалення, а отже, проведений відповідачем розрахунок оплати за опалення місць загального користування, забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення, донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 12.10.2016 року по 03.04.2017 року та з 12.10.2017 року по 09.04.2018 року, саме в розмірі 11 896 грн. 94 коп. (як просила в позові позивач), є незаконним.

Відповідно до частин 1 та 6 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З наведеного слідує, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, адже вона, як споживач послуг, що надаються відповідачем, зобов'язана своєчасно та повному обсязі сплачувати за них, проте не в тому розмірі, який нарахував їй відповідач за вказаний вище період та не в зазначеній сумі, тобто, суд правомірно зобов'язав ПАТ «Облтеплокомуненерго» скасувати нараховану суму заборгованості по оплаті витрат за опалення місць загального користування саме в сумі 11 896 грн. 94 коп. шляхом проведення відповідного коригування по особовому рахунку позивача, а не звільнив позивача від оплати в цілому, як про це зазначено в доводах апеляційної скарги, в зв'язку з чим апеляційний суд вважає вказані доводи безпідставними.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б давали підстави для визнання судового рішення незаконним, а тому скасуванню воно не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 04 лютого 2019 року.

Головуючий: Судді: