БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/614/19
Провадження № 2/497/510/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2019 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Болград за відсутністю сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

19.04.2019 року позивач звернулася до суду вищевказаним позовом, яким просила стягнути з відповідача аліменти на її користь для утримання їхніх спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - в розмірі 1 / 3 (однієї третини) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш встановлених законом 50 % (п`ятдесяти відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - щомісячно, - починаючи з 19.04.2019 року і до повноліття старшої дитини - ОСОБА_3 , тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а починаючи з 18.05.2026 року - продовжувати стягувати аліменти на утримання молодшої дитини - неповнолітньої ОСОБА_4 - в розмірі 1 / 4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % (п`ятдесяті відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, тобто, - до ІНФОРМАЦІЯ_4 , посилаючись на те, що відповідач, який є батьком дітей, - у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги для їх утримання, яки проживають з нею, позивачем.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву, якою позов визнав, пояснюючи, що згодний на стягнення з нього аліментів, справу також просив розглянути за його відсутністю, не надавши відомостей про свої доходи.

Розглянувши надані суду документи та матеріали, заяви позивача, відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про достатність доказів для задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- з відомостей, наданих позивачем, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб позивача серії НОМЕР_1 виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, а/з №17 ( а.с.6);

- від цього шлюбу народилися діти: 17.05.2008 р. - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про її народження (серії НОМЕР_2 , яке було видане 27.05.2008р. відділом РАЦС Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №200, а.с.7), та 02.03.2010 року - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про її народження (серії НОМЕР_3 , яке було видане 09.03.2010 р. відділом державної РАЦС Баришівського РУЮ в Київської області, актовий запис №30), згідно чого відповідач є батьком цих дітей;

- з довідки ВК Болградської міської ради Одеської області від 15.04.2019р., за №1587, - діти сторін - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - проживають з матір`ю, на утриманні якої перебувають, і ця обставина ніким не заперечується (а.с.9).

Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст.182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоров`я, - як відносно позивача, так і відносно відповідача, - суду не надано, крім тих, що досліджені у судовому засіданні, не встановлено таких і при розгляді справи.

Законодавством України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1ст.141 СК України). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. В разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо після виконання аліментних зобов`язань згідно з частиною четвертою цієї статті один з батьків не виїхав на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договорів про правову допомогу, та залишився або повернувся для постійного проживання в Україну, порядок стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми встановлюється законодавством. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, згідно з яким з одного із батьків стягуються аліменти, він виїжджає для постійного проживання у державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, з нього за рішенням суду до його виїзду за межі України може бути стягнуто аліменти за весь період до досягнення дитиною повноліття. Якщо після набрання законної сили рішенням суду про сплату аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття особа, з якої стягуються аліменти, продовжує постійно проживати в Україні або повертається в Україну для постійного проживання та змінюються обставини, які вплинули на визначення розміру аліментів, у судовому порядку може бути встановлено періодичне стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми. Якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають опісля стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України регламентовано, що розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Статтею 184 СК України регламентовано, що суд, за заявою одержувача, визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 2 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пленум Верховного Суду України в постанові №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Оскільки відповідач не надав суду будь-яких заяв чи заперечень, з урахуванням обставин, які перелічені в ст. 182 СК України, суд вважає за можливе при визначенні розміру аліментів, стягнути зі відповідача - аліменти в розмірі 1 / 3 (однієї третини) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш встановлених законом 50 % (п`ятдесяти відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - щомісячно, - починаючи з 19.04.2019 року і до повноліття старшої дитини - ОСОБА_3 , тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а з 18.05.2026 року - продовжувати стягувати аліменти на утримання молодшої дитини - неповнолітній ОСОБА_4 в розмірі 1 / 4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % (п`ятидесяті відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, тобто, - до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно з вимогами ч.6ст.141 ЦПК України, також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень40 копійок.

Керуючись ст.ст.141,180,181,182,184,191 СК України, ст.ст.12,80,263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_4 ), - на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_5 ), - аліменти для утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - в розмірі 1 / 3 (однієї третини) заробітку (доходу) платника аліментів, але на кожного з дітей - не менш встановлених законом 50 % (п`ятдесяти відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, - починаючи з 19.04.2019 року і до повноліття старшої дитини - ОСОБА_3 , тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а з 18.05.2026 року - продовжувати стягувати аліменти на утримання молодшої дитини - неповнолітньої ОСОБА_4 в розмірі 1 / 4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % (п`ятидесяті відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, тобто, - до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Допустити до негайного виконання даного рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ), на користь держави, - судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем, а також особами, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) повністю або частково - шляхом подання до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги у письмовій формі з дотриманням вимог ст.356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення; відповідачем - після отримання ухвали суду про результати розгляду заяви про скасування заочного рішення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до п.п.15.5, п.15ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідний суд першої інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 10.09.2019 року.

Суддя А.В. Кравцова