Справа № 145/1473/18
Провадження №2/145/84/2019
УХВАЛА

"04" вересня 2019 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

суддя Мазурчак А. Г. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мазурчака Анатолія Григоровича,

встановив:

В провадженні Тиврівського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Агро-Еталон" про розірвання договору оренди земельної ділянки.

02.09.2019 р. ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвід судді Мазурчака А.Г., який мотивовано тим, що відповідно до ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Вважає, що мають місце обставини, що викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Мазурчака А.Г., так як з моменту відкриття провадження по справі минуло більше року, а тому просить передати справу іншому складу суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про відвід може бути задоволена, виходячи з наступного.

Згідно п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 8 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє заяву про відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року і, відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, гарантовано, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Вимога "безсторонності", згідно з прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Білуха проти України", "Салов проти України", "Мироненко проти України", "Фельдман проти України") характеризується двома критеріями: по-перше, суд (суддя) повинні бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи; по-друге, бути об`єктивно безстороннім тобто, суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Важливим питанням є довіра, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати в громадськості (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Зетпітайн проти Швейцар5;").

Довіра це суб`єктивне ставлення особи на підставі внутрішнього переконання з урахуванням зовнішніх обставин й цілком очевидно, що дії та рішення, які судом вчинені в межах закону, але всупереч інтересам однієї зі сторін, сприймаються цією стороною як негативні й у зв`язку з цим викликають недовіру до суду. При цьому, можливість переконання особи у протилежному залежить не тільки від обґрунтування законності вчинених судом дій, а й від бажання та здатності особи сприймати це обґрунтування та розуміти дії, які можуть не відповідати її прямим інтересам.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 27.07.2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи, зокрема, і в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України цивільне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості в демократичному суспільстві (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії», «Білуха проти України»).

Розгляд справи неодноразово відкладався з різних причин, в тому числі через неявки представника відповідача та довгострокову хворобу судді, в зв`язку з чим порушено строки розгляду справи, передбачені ЦПК України

Відповідач ОСОБА_1 має сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Мазурчака А.Г., а тому заява про відвід судді підлягає задоволенню.

Керуючись п. 5 ч.1 ст.36, ст.ст. 37, 40, 41 ЦПК України, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд,

ухвалив:

Заявлений відвід судді Мазурчаку Анатолію Григоровичу задоволити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Агро-Еталон" про розірвання договору оренди земельної ділянки, передати до відділу прийому Тиврівського районного суду для визначення судді в порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мазурчак А.Г.