Постанова

Іменем України

21 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 520/4818/14-ц

провадження № 61-1946св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - Кредитна спілка «Авіаційних робітників Міністерства оборони України»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Кредитної спілки «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 13 березня 2017 року у складі судді Кравчука О. О. та рішення Апеляційного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Колеснікова Г. Я., Вадовської Л. М., Ващенко Л. Г. та касаційною скаргою Кредитної спілки «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» на рішення Апеляційного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Колеснікова Г. Я., Вадовської Л. М., Ващенко Л. Г.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2014 року Кредитна спілка «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» (далі - КС «Авіаційних робітників Міністерства оборони України») звернулася до суду з вищевказаним позовом, який уточнила у процесі розгляду справи, зазначивши, що 10 вересня 2012 року між нею та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 65-12, згідно з умовами якого кредитна спілка надала позичальнику грошові кошти в розмірі 16 500,00 грн на строк до 10 вересня 2014 року зі сплатою 42 % річних та 84 % річних для тих місяців, в яких не відбувається погашення кредиту і сплата процентів за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 10 вересня 2012 року між КС «Авіаційних робітників Міністерства оборони України», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з кожним окремо було укладено договори поруки №№ 48/12, 49/12, згідно з якими поручителі зобов`язалися в повному обсязі відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань, що виникли з кредитного договору.

ОСОБА_1 не виконував належним чином взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 14 жовтня 2014 року утворилася заборгованість в розмірі 24 274,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10 996,47 грн; заборгованість за відсотками - 13 278,50 грн.

Враховуючи викладене, КС «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» просила стягнути солідарно з відповідачів на свою користь вищевказану заборгованість.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 13 березня 2017 року, з урахуванням ухвали цього суду про виправлення описки від 29 березня 2017 року, позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КС «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 24 274,50 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що ОСОБА_1 не виконував взяті на себе зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим позивач реалізував передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України право вимоги дострокового виконання основного зобов`язання та, відповідно, змінив строк виконання основного зобов`язання. Позивач звернувся до суду з позовом у квітні 2014 року, тобто в межах передбаченого договорами поруки трирічного строку, тому цей строк не можна вважати пропущеним.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 13 березня 2017 року змінено. Позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КС «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» заборгованість за кредитним договором від 10 вересня 2014 року в загальній сумі 17 635,25 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10 996 грн; проценти - 6 639,25 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про покладення на підставі статті 554 ЦК України на боржника і поручителя солідарної відповідальності за боргами ОСОБА_1 перед кредитором.

Разом з тим апеляційний суд зазначив, що отримання процентів у розмірі 84 % річних, що із сумою основного боргу буде становити 24 274,50 грн, не повинно порушувати суті права на отримання коштів за кредитним договором, тому виходячи з принципу справедливості реальною, необхідною, помірною, а також розумною буде загальна сума боргу 17 635,25 грн.

Позивач не пропустив позовну давність, оскільки КС «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» вправі пред`явити позов, пов`язаний з порушенням ОСОБА_1 зобов`язання в межах загальної позовної давності, а до поручителів - в межах строку спеціальної позовної давності - 6 місяців з часу отримання відповідачами вимоги, а саме 11 грудня 2013 року.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

12 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 13 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не перевірив розрахунок кредитної заборгованості, не витребував деталізований розрахунок заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, не роз`яснив сторонам право на спростування розрахунку або визначення спірного розміру спеціалістом чи експертом. Також суд повинен врахувати попередньо здійснені боржником платежі.

24 січня 2018 року КС «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не навів норми права, згідно з якими нарахування 84 % річних порушують суть права на отримання коштів за кредитним договором. Укладаючи кредитний договір ОСОБА_1 був ознайомлений з його умовами та погодився з ними.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У травні 2018 року КС «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» подала відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просила залишити її без задоволення, посилаючись на те, що рішення апеляційного суду в частині визначення розміру заборгованості та судового збору ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Розрахунок кредитної заборгованості, який міститься у матеріалах справи, здійснений як за кредитним договором, так і за процентами за кредитом, відповідає вимогам ЦПК України 2004 року. Відповідачі не заперечували проти розміру заборгованості.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

10 вересня 2012 року між КС «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 65-12, згідно з умовами якого кредитна спілка надала позичальнику грошові кошти в розмірі 16 500,00 грн на строк до 10 вересня 2014 року зі сплатою 42 % річних та 84 % річних для тих місяців, в яких не відбувається погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом.

Згідно з пунктом 3.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю плату (проценти).

Того ж дня між КС «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до кредитного договору, за умовами пункту 1 якого за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю плату (проценти). Процента ставка за кредитом є фіксованою, становить 42 % річних, встановлюється на місячній основі згідно з такими умовами: 3.1.1 для тих місяців, у яких (згідно з графіком розрахунків) відбувається погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, встановлюється фіксована процентна ставка 42 % річних; 3.1.2 для тих місяців, у яких (згідно з графіком розрахунків) відбувається сплата процентів за користування кредитом без погашення кредиту, встановлюється фіксована процентна ставка 63 % річних; 3.1.3 для тих місяців, у яких (згідно з графіком розрахунків) не відбувається погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, встановлюється фіксована процентна ставка 84 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 10 вересня 2012 року між КС «Авіаційних робітників Міністерства оборони України», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з кожним окремо було укладено договори поруки №№ 48/12, 49/12, згідно з якими поручителі зобов`язалися в повному обсязі відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань, що виникли з кредитного договору.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 31 жовтня 2014 року утворилася заборгованість урозмірі 24 274,50 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 10 996,47 грн; відсотки за користування кредитом - 13 278,50 грн.

Рух справи в суді касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 26 березня 2018 року відкрито провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребувано її матеріали з Іванівського районного суду Одеської області.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 27 березня 2018 року відкрито провадження у цій справі за касаційною скаргою КС «Авіаційних робітників Міністерства оборони України».

04 квітня 2018 року справа № 520/4818/14-ц надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а касаційна скарга КС «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є верховенство права.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 213 ЦПК України 2004 року рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 214 ЦПК України 2004 року під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам закону оскаржені судові рішення не відповідають.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 554 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого

порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки,

відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Встановлено, що 10 вересня 2012 року між КС «Авіаційних робітників Міністерства оборони України», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено окремі договори поруки, відповідно до пунктів 1.1 яких поручителі зобов`язалися у повному обсязі відповідати перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань, що виникли із кредитного договору.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Враховуючи викладене, суди дійшли помилкових висновків про солідарне стягнення з поручителів суми заборгованості за кредитним договором, з огляду на таке.

Норми закону, яким врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбаченого іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред`явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково, але поручитель, що виконав зобов`язання, не вправі пред`явити вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

У цій справі предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен із поручителів поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники, хоча і за порушення умов одного й того ж кредитного договору.

Враховуючи, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстав для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами статті 554 ЦК України немає.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, наведеною у постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-745цс13.

Суди не застосували вищевказані норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що призвело до неправильного вирішення справи.

Також помилковим є висновок апеляційного суду про зменшення розміру процентів за користування кредитом з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначено вище, 10 вересня 2012 року між КС «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до кредитного договору, за умовами пункту 1 якого за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю плату (проценти). Процента ставка за кредитом є фіксованою, становить 42 % річних, встановлюється на місячній основі згідно з такими умовами: 3.1.1 для тих місяців, в яких (згідно з графіком розрахунків) відбувається погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, встановлюється фіксована процентна ставка 42 % річних; 3.1.2 для тих місяців, у яких (згідно з графіком розрахунків) відбувається сплата процентів за користування кредитом без погашення кредиту, встановлюється фіксована процентна ставка 63 % річних; 3.1.3 для тих місяців, у яких (згідно з графіком розрахунків) не відбувається погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, встановлюється фіксована процентна ставка 84 % річних.

Тобто ОСОБА_1 свідомо уклав договір на зазначених у ньому умовах, на час його укладення не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому тривалий час виконував його.

При підписанні кредитного договору позичальник погодився з усіма умовами цього правочину і прийняв на себе зобов`язання щодо його виконання.

Кредитний договір та додатковий договір до нього є чинними та ніким не оспорені.

Відповідно до статті 412 ЦПК Українипідставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, рішення судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з наведених вище підстав.

Згідно з частиною першою статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, зокрема з резолютивної частини із зазначенням у ній розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

За подання позовної заяви та касаційної скарги КС «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» сплатила судовий збір в загальному розмірі 730,80 грн. Тому ці грошові кошти слід стягнути з відповідачів на користь позивача у рівних частинах з кожного.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Касаційну скаргу Кредитної спілки «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 05 грудня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Кредитної спілки «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» заборгованість за кредитним договором в розмірі 24 274 (двадцять чотири тисячі двісті сімдесят чотири) гривні 50 копійок.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» заборгованість за кредитним договором в розмірі 24 274 (двадцять чотири тисячі двісті сімдесят чотири) гривні 50 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» судовий збір за подання позовної заяви та касаційної скарги у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок з кожного.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька Судді:І. В. Литвиненко Є. В. Петров В. В. Сердюк І. М. Фаловська