У Х В А Л А

3 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 210/1772/16-ц

Провадження № 14-426 цс 19

Велика Палата Верховного Суду у складі

судді-доповідача Гудими Д. А.,

суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

ознайомилася з матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Публічного акціонерного товариства «Арселорміттал Кривий Ріг», про скасування постанови та стягнення недоплачених страхових виплат у зв`язку із ушкодженням здоров`я

за касаційною скаргою позивача на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року та

в с т а н о в и л а:

16 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати незаконною та скасувати постанову відповідача від 14 травня 2015 року № 0407/22634/22634/1/6 «Про призначення потерпілому одноразової допомоги в разі стійкої втрати працездатності у разі настання права страхової виплати після 1 січня 2015 року» (далі - постанова від 14 травня 2015 року);

- стягнути з відповідача 69 365,10 грн недоплати до одноразової допомоги в разі стійкої втрати працездатності.

Мотивував позовну заяву такими обставинами:

- позивач працював електрогазозварювальником Публічного акціонерного товариства «Арселорміттал Кривий Ріг»;

- 17 листопада 2014 року під час виконання посадових обов`язків з позивачем стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав травму;

- 20 березня 2015 року за результатами розслідування був складений акт за формою Н-1 та акт за формою Н-5, тобто комісія визнала, що нещасний випадок був пов`язаний із виробництвом;

- згідно з довідкою МСЕК від 18 березня 2015 року позивачеві встановлено 65 % втрати професійної працездатності та визнано інвалідом ІІ групи;

- 14 травня 2015 року на підставі звернення позивача відповідач прийняв оскаржену постанову;

- відповідач помилково застосував приписи Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 28 грудня 2014 року № 77-VIII (далі - Закон № 77-VIII), оскільки нещасний випадок стався до 1 січня 2015 року, а тому страхові виплати слід призначати на підставі статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»;

- відповідач прийняв постанову від 14 травня 2015 року про нарахування одноразової допомоги у сумі 13 458,90 грн усупереч пунктам 8 і 9 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 77-VIII.

18 березня 2016 року Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалою відкрив провадження у справі.

15 вересня 2016 року Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановив ухвалу, якою на підставі пункту 1 частини першої статті 205 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) закрив провадження у справі за вимогою про визнання незаконною та скасування постанови від 14 травня 2015 року. Суд вважав, що згідно з пунктами 1 і 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд цієї вимоги належить до юрисдикції адміністративних судів.

15 вересня 2016 року Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову в частині вимоги про стягнення з відповідача коштів.

Мотивував рішення тим, що постанова від 14 травня 2015 року, згідно з якою позивачеві призначена одноразова допомога у разі стійкої втрати професійної працездатності, є чинною, а тому заявлені вимоги є передчасними.

21 лютого 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області постановив ухвалу про скасування ухвали Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 15 вересня 2016 року, а справу в частині позовної вимоги про визнання незаконною та скасування постанови від 14 травня 2015 року направив до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Мотивував ухвалу тим, що спір є цивільним, оскільки стосується розміру одноразової допомоги у разі стійкої втрати працездатності, а відповідач не здійснює владні управлінські функції у спірних правовідносинах. Тому, враховуючи суб`єктний склад сторін спору, його слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

21 лютого 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області постановив ухвалу про залишення без змін рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 15 вересня 2016 року.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що він не має можливості вирішити питання щодо правильності визначення відповідачем розміру одноразової допомоги для позивача у зв`язку з його стійкою втратою працездатності, оскільки питання правомірності постанови від 14 травня 2015 року, якою вже визначений розмір такої допомоги, не було предметом розгляду у суді першої інстанції.

У березні 2017 року позивач звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою. Вказує на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Просить скасувати рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року й ухвалити нове рішення - про задоволення позову.

Касаційну скаргу мотивує так:

- позивач не оскаржив акт суб`єкта владних повноважень, а спір стосується трудових правовідносин; тому його необхідно розглядати за правилами ЦПК України, а не КАС України;

- суд не розглянув доводи позивача щодо правомірності постанови від 14 травня 2015 року;

- відповідач, приймаючи постанову від 14 травня 2015 року, помилково застосував приписи статті 42 Закону № 77-VIII, який набрав чинності лише з 1 січня 2015 року.

29 березня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив ухвалу про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою позивача на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року.

28 серпня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив ухвалу про призначення справи до судового розгляду.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року, яким ЦПК України викладений у новій редакції.

3 липня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Мотивував тим, що у касаційній скарзі позивача є доводи стосовно порушення судом правил суб`єктної юрисдикції.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду, перевіривши наявність підстав для передачі на її розгляд справи, дійшла висновку, що такі підстави відсутні. На думку позивача, висловлену у касаційній скарзі, у позові він не оскаржує акти суб`єкта владних повноважень, а спір виник з трудових відносин, які регулюють Цивільний кодекс України, Кодекс законів про працю України, Закони України «Про охорону праці» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Позивач підтримує у касаційній скарзі висновок Апеляційного суду Дніпропетровської області, викладений в ухвалі від 21 лютого 2017 року про помилковість ухвали Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 15 вересня 2016 року про закриття провадження у справі у частині вимоги про визнання незаконною та скасування постанови від 14 травня 2015 року.

Отож, позивач не міг оскаржувати судові рішення з підстав порушення правил юрисдикції. А його аргументи у касаційній скарзі щодо юрисдикції стосуються помилковості ухвали Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 15 вересня 2016 року, яку скасував апеляційний суд.

Позивач не просить у касаційній скарзі закрити провадження у справі, а, навпаки, наполягає на ухваленні судом касаційної інстанції нового рішення про скасування рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2016 року й ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року та про задоволення позову, зокрема з огляду на те, що апеляційний суд, відправляючи справу до суду першої інстанції для продовження розгляду у частині вимоги про визнання незаконною та скасування постанови від 14 травня 2015 року, не міг одночасно залишити без змін рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача одноразової допомоги, мотивуючи таке залишення відсутністю вирішення у суді першої інстанції питання правомірності зазначеної постанови відповідача.

Крім того, у жодній з двох ухвал Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року немає висновків про необхідність розгляду цього спору за правилами іншого судочинства, ніж цивільне.

З огляду на вказане відсутні підстави для прийняття справи для продовження розгляду у Великій Палаті Верховного Суду.

Відповідно до частини шостої статті 404 ЦПК України, якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

Керуючись частиною шостою статті 403, частиною шостою статті 404 ЦПК України,Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а :

1. Справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Публічного акціонерного товариства «Арселорміттал Кривий Ріг», про скасування постанов і стягнення недоплачених страхових виплат у зв`язку з ушкодженням здоров`я за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року повернути на розгляд відповідній колегії Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

2. Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:Н. О. АнтонюкВ. С. Князєв
Т. О. АнцуповаН. П. Лященко
С. В. БакулінаО. Б. Прокопенко
В. В. БританчукВ. В. Пророк
Ю. Л. ВласовЛ. І. Рогач
М. І. ГрицівО. М. Ситнік
Ж. М. ЄленінаО. С. Ткачук
О. Р. КібенкоВ. Ю. Уркевич
О. Г. Яновська