печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2019 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Ясеновенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Києві скаргу ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюка Д.М. щодо не зняття арешту та зобов`язання зняти арешт у виконавчому провадженні № 56481813, -

В С Т А Н О В И В :

Представник боржника звернулась до суду зі скаргою в якій просить визнати неправомірними дії та бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту з майна боржника, а також зобов`язати державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюка Д.М. зняти арешт з майна ОСОБА_2 та заборони його відчуження, накладеного згідно постанови виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження № 56481813 по примусовому виконанню виконавчого листа № 757/30155/15-ц, виданого 11 грудня 2017 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 6 305,94 грн., посилаючись на те, що йому стало відомо про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення за виконавчим документом, 16 серпня 2018 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», однак не скасовано заходи примусового виконання рішення суду, тобто не було знято арешт з майна боржника та не знято заборони його відчуження, які було накладено в межах виконавчого провадження № 56481813, а тому представник боржника вважає, що дії державного виконавця є неправомірними та такими, що порушують право ОСОБА_2 вільно розпоряджатись своїм рухомим й нерухомим майном на власний розсуд.

Учасники розгляду у судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про нього належним чином, заяви з процесуальних питань від них до суду не надходили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вивчивши подану скаргу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Положеннями до ст. 447, 448 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року задоволено позов ПАТ «Укргазбанк» та стягнуто на його користь з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 6 305,94 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн.

11 грудня 2017 року на виконання означеного рішення видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання в Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, державним виконавцем якого 29 травня 2018 року відкрито виконавче провадження № 56481813.

15 червня 2018 року державним виконавцем Лазюком Д.М. винесено постанову про арешт майна боржника, 16 червня 2018 року про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIIIвиконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно зі ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною 2 вищевказаної статті передбачено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в порушення вимог Закону № 1404-VIIIдержавний виконавець при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження № 56481813, не зняв одночасно накладений в цьому провадженні арешт на майно боржника, чим допустив порушення прав ОСОБА_2 .

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), що передбачає ч. 2 ст. 451 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 37, 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі ст.ст. 260, 448, 450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюка Д.М. щодо не зняття арешту та зобов`язання зняти арешт у виконавчому провадженні № 56481813 - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюка Д.М. щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 56481813.

Зобов`язати державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазюка Д.М. зняти арешт з майна ОСОБА_2 та зняти оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 56481813 по примусовому виконанню виконавчого листа № 757/30155/15-ц, виданого 11 грудня 2017 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 6 305,94 грн.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. А. Писанець