ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 січня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/3146/18

Головуючий у першій інстанції - Павлов В. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/124/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Лакізи Г.П.,

суддів: Онищенко О.І., Скрипки А.А.

секретарі: Поклад Д.В., Позняк О.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Прилуцьке хлібоприймальне підприємство",

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуцьке хлібоприймальне підприємство" на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Павлова В.Г. від 01 листопада 2018 року (повний текст рішення складений 01 листопада 2018 року) в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуцьке хлібоприймальне підприємство" про стягнення компенсації за невикористану відпустку та компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуцьке хлібоприймальне підприємство" про стягнення компенсації за невикористану відпустку та компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати, в якому просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 15364 грн. 97 коп. та компенсацію за невикористану щорічну відпустку в сумі 30201 грн. 66 коп.

01.11.2018 позивач подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив залишити без розгляду його позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати в сумі 16 394,97 грн., вимогу щодо стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку в сумі 30201,66 грн. підтримав.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуцьке хлібоприймальне підприємство" про стягнення компенсації за невикористану відпустку задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуцьке хлібоприймальне підприємство" на користь ОСОБА_2 компенсацію за невикористану щорічну відпустку в сумі 30201 грн. 66 коп. без вирахування податків, зборів та обов'язкових платежів.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуцьке хлібоприймальне підприємство" на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Прилуцьке хлібоприймальне підприємство" просить частково скасувати рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 листопада 2018 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення компенсації за невикористану відпустку задовольнити частково: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуцьке хлібоприймальне підприємство" на користь ОСОБА_2 компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 6 днів в розмірі 2237 грн. 16 коп. без вирахування податків, зборів та обов'язкових платежів.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим через неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів.

Товариство зазначає, що право на додаткову відпустку в розмірі 7 календарних днів/рік за особливий характер праці позивач обґрунтовував наявністю "Положення про відпустки працівникам ТОВ "Прилуцьке хлібоприймальне підприємство" за умови праці та за особливий характер роботи". Оригінал цього Положення позивачу видала кадрова служба ТОВ "ВО "Хліб Прилуччини", при тому, що у ТОВ "Прилуцьке хлібоприймальне підприємство" такий документ відсутній. Проте, навіть за наявності цього Положення, судом не враховано положення ч. 2 ст. 8 Закону України "Про відпустки", якою передбачено, що конкретна тривалість щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці встановлюється колективним чи трудовим договором. Таким чином, судом першої інстанції прийнято до уваги неналежний доказ, на підставі якого неправильно розраховано кількість днів невикористаної позивачем відпустки.

Також Товариство зазначає, що судом прийнято до уваги оригінали трьох наказів про надання відпустки, наданих позивачу кадровою службою ТОВ "ВО "Хліб Прилуччини", при тому, що у відповідача такі накази відсутні, один з наказів підписаний директором, який приступив до виконання своїх обов'язків тільки через місяць, жоден з наказів не засвідчений печаткою підприємства. Зазначені обставини свідчать про те, що позивачем надані суду неналежні та недопустимі докази, які не можуть бути прийняті судом до уваги. Разом з тим, судом першої інстанції помилково не прийнято до уваги відновлену кадрову та первинну бухгалтерську документацію, що була втраченою (викраденою) на момент подачі позову та відкриття провадження у справі. На підставі цієї документації кадровою службою ТОВ "Прилуцьке хлібоприймальне підприємство" проведено розрахунок кількості днів невикористаної відпустки та суми компенсації, а саме: середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 за останній календарний рік - 372 грн. 86 коп., кількість днів невикористаної відпустки - 6, сума компенсації невикористаної відпустки при звільненні - 2237 грн. 16 коп., яка і підлягає стягненню на користь позивача.

Позивач ОСОБА_2 правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "Прилуцьке хлібоприймальне підприємство", передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2, представника вiдповiдача Зибінської Г.В., представника вiдповiдача Кресан І.А., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно з ч.1 ст.83 КЗпП України та ст. 24 Закону України "Про відпустки", у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Якщо працівник з не залежних від нього причин (не з його вини) не використав щорічну відпустку і за роки, що передували звільненню, суд на підставі статті 238 КЗпП України має право стягнути грошову компенсацію за всі дні невикористаної відпустки.

Відповідно до наказу №90-к від 11 липня 2013 року, ОСОБА_2 прийнято на роботу апаратником оброблення та сушіння зерна в Товариство з обмеженою відповідальністю "Прилуцьке хлібоприймальне підприємство" з 11 липня 2013 року (а.с.8).

Згідно з наказом №15-к від 30 серпня 2018 року ОСОБА_2 звільнено із займаної посади майстра за угодою сторін з 10.08.2018 (а.с.9).

Відповідно до індивідуальної відомості про застраховану особу, виданої Пенсійним фондом України, доходи ОСОБА_2 під час роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Прилуцьке хлібоприймальне підприємство", становлять: серпень 2017 року - 8125, 00 грн., вересень 2017 року - 11756,98 грн., жовтень 2017 - 13665,00 грн., листопад 2017 - 16148,64 грн., грудень 2017 -9624,08 грн., січень 2018 - 10736,30 грн., лютий 2018 - 9517,64 грн., березень 2018 -9468,91 грн., квітень 2018 - 9178,02 грн., травень 2018 - 8317,06 грн., червень 2018 - 9559,30 грн., липень 2018 -15897,26 грн., всього 131994,19 грн.(а.с.12).

Середньоденна заробітна плата для розрахунку суми компенсації за щорічну відпустку розрахована таким чином: 131 994,19 грн.(сума заробітної плати за останніх 12 місяців) / 354 календарних дні = 372, 86 грн. за 1 календарний день.

Розмір компенсації за час невикористаної щорічної відпустки розрахований за 81 календарний день наступним чином: 81 х 372,86 грн. = 30 201,66 грн. (а.с.14).

Визначений позивачем розмір середньоденної заробітної плати відповідач не оспорював ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 та стягуючи на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуцьке хлібоприймальне підприємство" компенсацію за невикористану щорічну відпустку в сумі 30201 грн. 66 коп. за 81 календарний день, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позовних вимог.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, зважаючи на таке.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке хлібоприймальне підприємство» з 11 липня 2013 року до 10.08.2018 року, що підтверджується копіями наказів (а.с.8-9).

07 вересня 2018 року ОСОБА_2 направив на ім'я в.о. директора ТОВ «Прилуцьке ХПП» претензію з вимогою провести з ним остаточний розрахунок при звільненні та сплатити середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку (а.с. 10).

Відповідно до особової картки (типова форма П-2) працівника ТОВ «Прилуцьке ХПП» ОСОБА_2 та копій наказів про надання щорічних відпусток, останньому надавалися відпустки за період з 11 липня 2013 року (дата призначення на посаду) в загальній кількості 77 календарних днів: 31 календарний день за період роботи з 11.07.2013 по 10.07.2014; 31 календарний день за період роботи з 11.07.2014 по 10.07.2015 і 15 календарних днів за період роботи з 11.07.2015 по 10.07.2016 (а.с. 13, 62-64).

Відповідно до Положення «Про відпустки працівникам ТОВ «Прилуцьке ХПП» за умовами праці та за особливий характер праці» тривалість основної відпустки позивача складала 24 календарних дні та додаткової відпустки 7 календарних днів (а.с. 65).

Тому суд визнав обґрунтованими доводи позивача про те, що невикористана відпустка за період його роботи на підприємстві становить 81 календарний день.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково прийняв до уваги неналежний доказ - Положення про відпустки працівникам ТОВ «Прилуцьке ХПП», яке було надане ТОВ «ВО «Хліб Прилуччини», оскільки у самого відповідача такий документ відсутній, не можна визнати обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст.75 КЗпП та ст.6 Закону України «Про відпустки» щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

Відповідно до ст.76 КЗпП щорічні додаткові відпустки надаються працівникам:

1) за роботу із шкідливими і важкими умовами праці;

2) за особливий характер праці;

3) в інших випадках, передбачених законодавством.

Тривалість щорічних додаткових відпусток, умови та порядок їх надання встановлюються нормативно-правовими актами України.

Виходячи з приписів статей 7 та 8 Закону України «Про відпустки» щорічні додаткові відпустки надаються:

- працівникам за роботу із шкідливими і важкими умовами праці тривалістю до 35 календарних днів - за Списком виробництв, цехів, професій і посад, затверджуваним Кабінетом Міністрів України:

- окремим категоріям працівників, робота яких пов'язана з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або виконується в особливих природних географічних і геологічних умовах та умовах підвищеного ризику для здоров'я тривалістю до 35 календарних днів - за Списком виробництв, робіт, професій і посад, затверджуваним Кабінетом Міністрів України:

- працівникам з ненормованим робочим днем - тривалістю до 7 календарних днів згідно із списками посад, робіт та професій, визначених колективним договором, угодою.

З пояснень сторін в ході апеляційного розгляду справи встановлено, що на час розгляду судами даної справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке хлібоприймальне підприємство» фактично знаходиться в м. Прилуки по вулиці Коптєва, 59, тобто за іншою адресою, ніж зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - м. Прилуки, провулок Залізничний, будинок 19 (а.с.36), і що за зареєстрованим місцезнаходженням ТОВ «Прилуцьке ХПП» фактично знаходиться ТОВ ВО «Хліб Прилуччини», і що за вказаною адресою (м. Прилуки, провулок Залізничний, будинок 19) залишилась документація ТОВ «Прилуцьке ХПП».

Наказом в.о. директора ТОВ «Прилуцьке ХПП» про надзвичайні обставини № 1-В від 20 серпня 2018 року зобов'язано виплатити заробітну плату всім працівникам за фактично відпрацьований час в період з 01 по 10 серпня 2018 року в розмірі мінімальної заробітної плати (а.с. 25). У додатку № 1 до вказаного наказу викладений Порядок відновлення первинної кадрової документації, пунктом 3 якого зобов'язано відновити особові картки працівників та бухгалтерські звіти для подальшої можливості вирахувати кількість днів невикористаної відпустки та суму компенсації (а.с. 26).

Для встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення справи та з врахуванням gjpbwsq позивача та представників відповідача, судом апеляційної інстанції було витребувано з ТОВ ВО «Хліб Прилуччини», яке знаходиться в м. Прилуки, провулок Залізничний, будинок 19, копії наказів про надання ОСОБА_2 щорічних відпусток, Колективного договору ТОВ Прилуцьке ХПП у разі його наявності та Положення «Про відпустки працівникам ТОВ «Прилуцьке ХПП» за умовами праці та за особливий характер праці» (а.с.97, 99).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче обєднання «Хліб Прилуччини» надало на запит апеляційного суду копію протоколу № 1 Загальних зборів працівників ТОВ «Прилуцьке ХПП» від 01.07.2010, копію Положення «Про відпустки працівникам ТОВ «Прилуцьке ХПП» за умовами праці та за особливий характер праці» та копії наказів про надання ОСОБА_2 щорічних відпусток, згідно з якими ОСОБА_2 на ТОВ «Прилуцьке ХПП» надавались відпустки; 31 календарний день за період роботи з 11.07.2013 по 10.07.2014; 31 календарний день за період роботи з 11.07.2014 по 10.07.2015 і 15 календарних днів за період роботи з 11.07.2015 по 10.07.2016.

Відповідно до протоколу № 1 Загальних зборів ТОВ «Прилуцьке ХПП» від 01.07.2010, загальними зборами працівників ТОВ «Прилуцьке ХПП» було прийнято рішення не укладати колективний договір у зв'язку з укладенням індивідуальних трудових договорів (контрактів) з працівниками у письмовій або усній формі, та затверджено ряд Положень, зокрема, Положення «Про відпустки працівникам ТОВ «Прилуцьке ХПП» за умовами праці та за особливий характер праці», зміст якого відповідає примірнику, наданому позивачем до матеріалів даної справи.

Наданим відповідачем повідомленням Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради підтверджується, що за період з 01.07.2010 по 21.01.2019 колективний договір ТОВ «Прилуцьке хлібоприймальне підприємство» на повідомну реєстрацію не надходив.

За наведених обставин суд доходить висновку, що при визначенні тривалості основної та додаткової відпусток працівника ТОВ «Прилуцьке хлібоприймальне підприємство» належить виходити з визначеної Положенням «Про відпустки працівникам ТОВ «Прилуцьке ХПП» за умовами праці та за особливий характер праці», затвердженого рішенням Загальних зборів ТОВ «Прилуцьке ХПП» від 01.07.2010, у зв'язку з неукладенням колективного договору, що згідно вимог законодавства повинен врегульовувати вказані питання, та враховуючи те, що підприємство виконувало вимоги вказаного Положення та надавало позивачу крім основної відпустки тривалістю 24 календарні дні також додаткову відпустку тривалістю 7 календарних днів, про що свідчать копії наказів про надання таких відпусток. Суду не надано доказів того, що умови надання відпусток працівникам підприємства були змінені.

За замістом положень ст.ст. 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційний суд вважає, що наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності свідчать про правильність висновків суду першої інстанції щодо визначення кількості днів невикористаної відпустки, за які позивачу має бути здійснена компенсація. Розрахунок компенсації за невикористану відпустку, проведений позивачем та взятий за основу судом першої інстанції, відповідачем не оспорювався.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про те, що роботодавцем не був дотриманий встановлений трудовим законодавством порядок виплати компенсації за невикористану відпустку при звільненні працівника, а отже суд, з урахуванням приписів ст.ст. 47, 83, 116 КЗпП України, ст.ст. 4, 6, 8 ЗУ «Про відпустки», правильно стягнув з відповідача на користь ОСОБА_2 30 201,66 грн. компенсації за 81 календарний день невикористаної щорічної відпустки (основної та додаткової).

Отже, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на відповідних положеннях законодавства, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374 п.1 ч.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуцьке хлібоприймальне підприємство" залишити без задоволення.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 29 січня 2019 року.

Головуючий: Судді: