Провадження №2/760/3024/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «І.В. Трейд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач ТОВ «І.В. Трейд» звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 15033,29 грн. та судові витрати.

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Товариство як забудовник до моменту передачі будинку Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку чи іншій обслуговуючій організації надає послуги з утримання будинку і прибудинкової території та надає комунальні послуги мешканцям будинку.

Відповідач ОСОБА_1 відповідно до п.п. 5.4.4 договору №38 купівлі-продажу майнових прав від 04.06.2015 року зобовязалась протягом 30 робочих днів після отримання від продавця повідомлення про введення в експлуатацію обєкту капітального будівництва, укласти з експлуатуючою організацією договір на утримання та обслуговування об`єкту нерухомості.

Однак, всупереч умовам договору відповіда не уклала договору на утримання та обслуговування об`єкту нерухомості з позивачем, який надає послуги по утриманню будинку.

У відповідності до п.п. 7.3 договору №38 купівлі-продажу майнових прав від 04.06.2015 року, відповідач зобовязана відшкодувати позивачу понесені продавцем та/або експлуатуючою організацією витрат, повязані з утриманням об`єкту нерухомості та сплатити пеню в розмірі 1% від вартості майнових прав на об`єкт нерухомості за кожен місяць прострочення виконання своїх зобовязань.

Позивач двічі направляв відповідачу претензії щодо сплати заборгованості в сумі 15033,29 грн. Однак, вказана заборгованість сплачена не була, у зв`язку з чим просив позов задовольнити.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 04.09.2018 року головуючим у справі було визначено Лазаренко В.В .

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 19.02.2019 року головуючим у справі було визначено Оксюту Т.Г.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.02.2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.04.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

07.06.2019 року від відповідача ОСОБА_1 та її представника надійшов відзив на позовну заяву в якому вони проти задоволення позовних вимог заперечували посилаючись на те, що ТОВ «І.В. Трейд» за Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не є ані виконавцем, ані виробником житлово-комунальних послуг, тому не має права ставити питання про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Зазначає, що сторони не укладали договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Позивач не надавав йому необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо, яку зобов`язаний надавати виконавець/виробник житлово-комунальних послуг.

Також не надано інформації про те, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, сформовані і затверджені центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

У жодному з рахунків не визначено чітко й коректно, видів житлово-комунальних послуг, які їй надані.

09.07.2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якому він зазначив, що по факту в рахунках на оплату вказано відшкодування витрат, а не надання комунальних послуг, як зазначає відповідач.

Дата оформлення права власності на квартиру не впливає на дату початку нарахування витрат, адже обов`язок по утримані майна починається з моменту отримання майна по Акту приймання-передачі від 05.12.2016 року, який підписаний відповідачем відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру.

09.08.2019 року від відповідача надійшли заперечення в яких вона зазначила, що TOB «І.В. Трейд» не надавало до Департаменту економіки та інвестицій розрахункових та підтвердних документів для встановлення тарифів на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої і холодної води, водовідведення, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що встановлено рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 17.04.2019 року.

Також зазначила, що між нею та відповідачем відсутній договір про компенсацію витрат на утримання будинку і прибудинкової території та наданих комунальних послуг.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 04.06.2015 року між ТОВ «І.В. Трейд» та ОСОБА_1 укладено договір № 38 купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1

05.12.2016 року між ТОВ «І.В. Трейд» та ОСОБА_1 підписано акт приймання-передачі об`єкту нерухомості (квартири).

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з частинами 1-3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно п.п. 5.4.4 договору № 38 купівлі-продажу майнових прав від 04.06.2015 року ОСОБА_1 зобовязалась протягом 30 робочих днів після отримання від продавця повідомленнч про введення в експлуатацію обєкту капітального будівництва укласти з експлуатацючою компанією договір на утримання та обслуговування обєкту нерухомості.

Відповідно до п.п. 5.4.10 договору покупець зобовязаний у випадку виконання ремонтних робіт в обєкті нерухомості до моменту введення обєкту капітального будівництва в експлуатацію, або до моменту укладання договору з експлуатацючою організацією, сплачувати продавцю комунальні витрати - за постачання води та водовідведення, електроенергію та інше, відповідно до цін за якими ці послуги отримує продавець від їх постачальників.

Встановлено, що всупереч умовам договору, відповідач не уклала договір на утримання та обслуговування обєкту нерухомсті з позивачем, який надає послуги по утриманню будинку до моменту передачі будинку ОСББ чи іншій управлчяючій організації та не компенсує позивачу витрати на утримання квартири.

Відповідно до п.п. 7.3 договру у випадку не виконання та/або несвоєчасного виконання своїх обовязків, передбачених п.п. 5.4.4 покупець відшкодовує понесені продавцем та/або експлуатацючою організацією витрати повязані з утриманням обєкту нерухомості та сплачує пеню у розмірі 1% від вартсоті майнових прав на обєкт нерухомості за кожен місяць прострочення виконання зобов`язання.

Встановлено, що позивач двічі направляв відповідачу претензію щодо сплати заборгованості разом зі штрафними санкціями, а саме за №292 від 13.11.2017 року та №13 від 07.02.2018 року.

Однак, заборгованість погашена не була у звязку з чим у ОСОБА_1 перед позивачем існує непогашена заборгованість в сумі 15033,29 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01 січня 2017 року по 30 серпня 2018 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 15033,29гривень 19 копійок (а.с. 68).

Відповідач посилається на те, що ТОВ «І.В. Трейд» за Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не є ані виконавцем, ані виробником житлово-комунальних послуг, тому не має права ставити питання про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Разом з тим, TOB «І.В. Трейд» не звертається з позовом про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, а заявляє вимоги про стягнення коштів, нарахованих на підставі договору купівлі-продажу майнових прав №38 від 04.06.2015 року.

Також не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог посилання відповідача на те, що тарифи на послуги TOB «І.В. Трейд» розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не затверджені.

TOB «І.В. Трейд» не заявляє вимоги про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Вимоги позивача ґрунтуються на положеннях укладеного між сторонами договору.

Встановлено, що відповідач зобовязана була укласти, відповідно до п.п. 5.4.4 договору №38 від 04.06.2015 року, протягом 30 робочих днів з моменту отримання повідомлення позивача про введення в експлуатацію договір на утримання та обслуговування обєкту нерухомості, однак, на сьогоднішній день такого договору не укладено.

З матеріалів справи вбачається, що в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором утворилася заборгованість у розмірі 15033,29.

Наведений стороною позивача розрахунок заборгованості відповідає вимогам закону.

Відповідачем, на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України, не надано власного розрахунку з обґрунтуванням його правильності та повноти.

Так, ТОВ «І.В. Трейд» до моменту передачі будинку на обслуговування ОСББ (яке відбулося в січні 2019 року) отримує послуги від постачальників таких послуг на утримання будинку по АДРЕСА_1 та виставляє мешканцям, в тому числі ОСОБА_1 рахунки на компенсацію затрат, які фактично позивач витратив на утримання будинку пропорційно площі нерухомого майна, майнові права на яке придбала відповідач на підставі договору купівлі-продаж майнових прав №38 від 04.06.2016 року.

Відповідач, підписуючи договір купівлі-продажу майнових прав №38 від 04.06.2016 року поставила свій підпис в даному договорі та погодилась з тим, що відповідно до п.5.4.10. договору купівлі продажу майнових прав до моменту укладання договору з експлуатуючою організацією, покупець (тобто відповідач) зобов`язаний сплачувати продавцю (тобто позивачу) комунальні витрати - за постачання води та водовідведення, електроенергію та інше, відповідно до цін, за якими ці послуги отримує Продавець від їх постачальників.

Отже, так як будинок ще не був переданий ОСББ чи іншому управителю, то продавець мав законне право на отримання відшкодування витрат (компенсацію) на утримання квартири ОСОБА_1 , а відповідач відповідно до договору купівлі- продажу майнових прав зобов`язаний відшкодувати такі витрати, які надаються в рахунках щомісяця.

В рахунках на оплату, які надаються щомісячно позивачем вказано: відшкодування витрат, а не надання комунальних послуг, як зазначає відповідач.

Також, кожен місяць була надана деталізація всіх рахунків, копія яких надана позивачем. Тобто, позивач лише виставляв відповідачу пропорційно фактичні витрати, які сам ніс за квартиру АДРЕСА_1 та які сплачував постачальникам послуг.

Позивач не стверджує, що він є виконавцем чи виробником у сфері житлово- комунальних послуг, а він, як забудовник лише несе затрати на утримання будинку до передачі на обслуговування ОСББ чи іншому управителю.

Встановлено, що позивач намагався врегулювати спір в досудовому порядку, направивши відповідачу неодноразово претензії з вимогою сплатити борг, але відповідач уникає відповідальності та не сплачував борг, що спричинило його збільшення та необхідність подачі позову до суду.

В тексті позовної заяві відповідач цитує текст претензії, та стверджує, що вона не отримувала повідомлення від позивача про введення будинку в експлуатацію та відповідно обов`язок відповідача по п. 5.4.4 Договору не настав.

Така інформація не відповідає дійсності, оскільки повідомлення ОСОБА_1 було відправлено 19.09.2016 р., що підтверджується поштовим відправленням, яке міститься в матеріалах справи.

Крім того, відповідач зазначає, що вона сплачує витрати позивачу за тарифом 4,46 грн. за 1 м.кв., відповідно до листа Департаменту Житлово-комунальної інфраструктури Виконавчого органу КМР від 26.01.2018 р. №058/3/1-ОП/Ф-65-632.

Однак, розмір таких витрат, а саме 4,46 грн. за 1 м.кв. був актуальний з січня 2017 по вересень 2017р. (що чітко вбачається з рахунків та деталізацій, які надавалися відповідачу за період 31.07.2017 р. - 31.07.2018 р.) та пізніше поступово збільшувався за рахунок підвищення цін на послуги, розмір заробітної плати працівникам, додаткових послуг, тощо.

Як видно з даних в акті звіряння розрахунків, відповідач взагалі за період з січня 2017 р. по вересень 2017 р. не сплачувала позивачу кошти навіть з розрахунку 4,4,6 за 1 м.кв.

У відповіді на претензію жильців позивач детально пояснив щодо компенсації витрат та зазначав що «Розгорнуту складову тарифу надати не можемо, оскільки «тарифу» на сьогоднішній день не існує, а ТОВ «І.В.Трейд», як забудовник, лише виставляє мешканцям будинку компенсацію фактичних щомісячних витрат, які ним несуться до моменту передачі будинку на обслуговування ОСББ «Солом 'янська, 20-А» або іншій організації після проведення відповідних зборів мешканців. Всі затрати є обгрунтовані, розраховані на підставі господарських договорів з постачальниками послуг, штатного розпису, інших документів, відповідно до яких розраховується сума компенсації витрат за утримання майна.

Перерахувати чи оптимізувати існуючий тариф до середньозваженого «тарифу» ТОВ «І.В.Трейд» юридично не може, оскільки до моменту передачі будинку до ОСББ чи іншої обслуговуючої компанії в будинку по АДРЕСА_1 ТОВ «І.В.Трейд» буде виставляти лише фактичні затрати (компенсація витрат на утримання будинку і прибудинкової території) мешканцям будинку. Ознайомлювати з розміром тарифу, який буде запропонований для затвердження мешканцям будинку TOB «І.В. Трейд» не має повноважень, а це повинно бути здійснено ініціативною групою ОСББ, та на відповідних зборах тариф повинен бути розглянутий.

Відповідно до п.25 відзиву відповідачка визнає той факт, що обов`язок по утриманню квартири вона повинна виконувати, але вона вважає, що повинна сплачувати лише з розрахунку 4,46 за 1.к.кв. та витрати за постачання води, електроенергії.

Також, слід зазначити, що дата оформлення права власності на квартиру не впливає на дату початку нарахування витрат, адже обов`язок по утримані майна починається з моменту отримання майна по акту приймання-передачі від 05.12.2016 р., який підписаний відповідачем відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру.

Відповідно до п.5.4.10 договору купівлі продажу майнових прав до моменту укладання договору з експлуатуючою організацією, покупець (тобто відповідач) зобов`язаний сплачувати продавцю (тобто позивачу) комунальні витрати - за постачання води та водовідведення, електроенергію та інше, відповідно до цін, за якими ці послуги отримує продавець від їх постачальників.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, згідно з частиною другою статті 11 ЦК України, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України (тягар утримання майна) встановлено обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Верховний Суд в постанові від 14 листопада 2018 року у справі №756/11308/15, прийшов до аналогічних висновків та зауважив, що «підставою для стягнення заборгованості є встановлений судом факт користування відповідачем послугами позивача з обслуговування паркомісця. Відсутність договору на утримання належного відповідачу паркомісця не може бути підставою для звільнення останнього від оплаты наданих послуг».

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене вище, неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків за договором, оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також 1762 гривні судового збору.

Керуючись статтями 6, 526, 610, 625, 626, 627 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «І.В.Трейд», адреса: 01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, 44, н.п. 54, , заборгованість в розмірі 15033,29 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «І.В.Трейд», адреса: 01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, 44, н.п. 54, , судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ТОВ «І.В.Трейд», адреса: 01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, 44, н.п. 54, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: