Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2019 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Панасюка І.В.,
з участю секретаря судового засідання Зеленко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайвороні справу за позовом ОСОБА_1 до Сальківського житлово-комунального підприємства; треті особи: ТБ «Кіровоградська універсальна товарна біржа», акредитована Брокерська контора КУТБ секції «Обєктів податкової застави» ПП ОСОБА_2 про визнання біржового договору купівлі-продажу майна дійсною та визнання права власності,-
ОСОБА_1 звернувся до Гайворонського районний суду Кіровоградської області з позовом до Сальківського житлово-комунального підприємства; треті особи: ТБ «Кіровоградська універсальна товарна біржа», акредитована Брокерська контора КУТБ секції «Обєктів податкової застави» ПП ОСОБА_2 про визнання біржового договору купівлі-продажу майна дійсною та визнання права власності.
Під час укладання Біржового договору купівлі-продажу нерухомості, 16 березня 2012 року, позивачу було невідомо про те, що договір купівлі-продажу нерухомості необхідно укладати саме в нотаріальній формі. Співробітниками Товарної біржі «Кіровоградська універсальна товарна біржа» не були роз'яснені наслідки укладання Біржового договору купівлі-продажу нерухомості без її нотаріального посвідчення. Під час укладання зазначеної біржової угоди і в подальшому, останній був впевнений в правильності та законності укладання даної угоди купівлі-продажу нерухомості. На даний час ОСОБА_1 дізнався про те, що згідно діючого цивільного законодавства, всі угоди відносно об'єктів нерухомості підлягають нотаріальному посвідченню.
08 лютого 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Благовіщенського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3 з метою посвідчити договір купівлі-продажу частини нежитлової будівлі, розташованої по вул. Заводській, 1/1а в смт. Салькове Гайворонського району Кіровоградської області та провести державну реєстрацію права на нерухоме майно. Постановою від 08.02.2018 року приватний нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріальне посвідчення угоди не відбулося фактично з вини організатора торгів, оскільки при посвідченні даної угоди в нотаріуса необхідна участь всіх сторін, зокрема і ТБ «Кіровоградська універсальна товарна біржа», яка документи не підготувала та не повідомила про це покупця, продавця та брокерську контору.
Просить суд визнати дійсним біржовий договір купівлі-продажу майна №6, а саме: частини нежитлової будівлі побутового корпусу загальною площею 48,8 кв.м. по вул. Заводській, 1/1 а в смт. Салькове Гайворонського району Кіровоградської області, укладеного 16 березня 2012 року між Сальківським житлово-комунальним підприємством та ОСОБА_1 на ТБ «Кіровоградська універсальна товарна біржа» та визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на частину нежитлової будівлі побутового корпусу загальною площею 48,8 кв.м. по вул. Заводській, 1/1 а в смт. Салькове Гайворонського району Кіровоградської області.
Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують з підстав, зазначених у позові та просять їх задовольнити, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують.
Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про, що свідчать поштові повідомлення, про одержання судових повсток. Відповідач відзив на позовну заяву не надіслав.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
08 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Благовіщенського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3 з метою посвідчити договір купівлі-продажу частини нежитлової будівлі, розташованої по вул. Заводській, 1/1а в смт. Салькове Гайворонського району Кіровоградської області та провести державну реєстрацію права на нерухоме майно. Постановою від 08.02.2018 року приватний нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 14).
Відповідно до ст. 657 ЦК України, у редакції на час укладення контракту, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Частиною 3 ст. 640 ЦК України, у редакції на час укладення контракту, передбачено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Крім того, у п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснено, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України повязується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін.
Оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає як нотаріальному посвідченню, так і державній реєстрації, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1
У той же час, суд не застосовує до спірних правовідносин положення статті 15 Закону України від 10 грудня 1991 року № 1956-ХІІ «Про товарну біржу» (далі Закон № 1956-ХІІ), якою передбачено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, оскільки цей Закон є спеціальним нормативним актом щодо визначення правових умов створення і діяльності товарних бірж на території України та загальним стосовно укладення договорів. З останнього питання спеціальними є норми Цивільного кодексу України.
Відповідно до частини 4 статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина 1 статті 210 ЦК).
Таким чином, договори щодо придбання на біржових торгах обєктів нерухомого майна вимагають оформлення в письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню, а у 2012 році і обовязковій державній реєстрації.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання біржового контракту дійсним та як наслідок визнання за позивачем права власності, відмовляючи тим самим у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 210, 220, 640, 657 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-
В задоволені позову ОСОБА_1 до Сальківського житлово-комунального підприємства; треті особи: ТБ «Кіровоградська універсальна товарна біржа», акредитована Брокерська контора КУТБ секції «Обєктів податкової застави» ПП ОСОБА_2 про визнання біржового договору купівлі-продажу майна дійсною та визнання права власності відмовити повністю.
Судові витрати залишити за ОСОБА_1 по фактично понесеним.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. В. Панасюк

Дата документу 04.02.2019