Провадження № 2/161/495/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Пахолюка А.М.,

при секретарі - Грабовській Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою співвласника, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою співвласника.

Свій позов мотивує тим, що відповідно до свідоцтв про право власності від 22.01.2018 року та свідоцтв про право на спадщину за законом від 22.01.2018 року їй належить 7/8 часток у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 та 7/8 часток у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2

По 1/8 частині вказаного нерухомого майна належить відповідачу ОСОБА_2

Зазначає, що оскільки, відповідач має у власності інше нерухоме майно, у спірних квартирах не проживає та не приймає участі у їх утриманні, виділити в натурі частки з майна є неможливим, як і спільне проживання, вважає законним припинити право власності спільної часткової власності на спірне майно, шляхом викупу його частки у вказаному майні.

Бажаючи врегулювати спір в досудовому порядку, представник позивача звернувся до відповідача з листом від 12.10.2018 року, в якому просив в добровільному порядку шляхом укладення договору купівлі-продажу на належні відповідачу частки у спірному майні. Однак, відповідач на його звернення не відреагував.

На підставі викладеного, просить суд припинити право власності ОСОБА_2 на 1/8 частину у праві спільної часткової власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , шляхом сплати ОСОБА_2 відповідної грошової компенсації та визнати за нею право власності на зазначене майно та припинити право власності ОСОБА_2 на 1/8 частину у праві спільної часткової власності на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_4 , шляхом сплати ОСОБА_2 відповідної грошової компенсації та визнати за нею право власності на зазначене майно.

Від відповідача до суду відзив на позовну заяву не надходив.

Ухвалою суду від 28 грудня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 13 травня 2019 року учасникам справи відмовлено в затвердженні мирової угоди, продовжено судовий розгляд справи.

Ухвалою суду від 13 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 12 червня 2019 року учасникам справи відмовлено в затвердженні мирової угоди, продовжено судовий розгляд справи.

Ухвалою суду від 28 серпня 2019 року залишено без розгляду представника позивача клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

До початку судового засідання відповідач також подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги позивача не визнає, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Згідно з ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Одним зі способів захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права.

Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно зі ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Статтею 365 ЦК України встановлено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 2) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його родини.

Право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17.

Судом встановлено, що в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 відповідно до свідоцтв про право власності від 22.01.2018 року та свідоцтв про право на спадщину за законом від 22.01.2018 року ОСОБА_1 отримала 7/8 часток у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 та 7/ 8 часток у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 8-12).

Із позовної заяви вбачається, що 1/8 частка квартири АДРЕСА_1 та 1/8 частка квартири АДРЕСА_2 , належать відповідачу ОСОБА_2 .

Як встановлено в судовому засіданні, що, оскільки, частки відповідача у спільному частковому майні є незначними, то позивач вважає законним припинити право спільної часткової власності на спірне майно, шляхом викупу його частки у цьому майні, посилаючись на те, що у відповідача у власності є інше нерухоме майно.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо належності відповідачу спірного майна.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для припинення права власності ОСОБА_2 та визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 та 1/8 частки квартири АДРЕСА_2 , оскільки, на даний момент право власності відповідача на вказані частки у спірному майні не підтверджене жодними доказами.

Крім того, у разі задоволення позову ОСОБА_1 буде порушено принцип рівності прав співвласників, а правовий режим спільної часткової власності враховує інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших. Тому з врахуванням встановлених обставин справи припинення права власності ОСОБА_2 на спірні частини квартири може завдати істотної шкоди його інтересам.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15, 16, 328, 358, 361, 365 Цивільного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою співвласника.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_7 .

Повне судове рішення складено 05 вересня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.