Номер провадження 2 З/638/179/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Грищенко І. О.

за участю секретаря судового засідання Самогньозд О. І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення Ѕ частини сплачених позивачем грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 14.12.2018 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь позивача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) грошову суму в розмірі 1504502 гривень 76 копійок (один мільйон пятсот чотири тисячі пятсот дві гривні 76 копійок) в якості Ѕ частини грошових коштів, сплачених позивачем ОСОБА_1 на погашення кредитної заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 828/11 27/37/7 006 від 28.11.2007 року зі всіма змінами та доповненнями до нього. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь позивача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) суму сплаченого судового збору в розмірі 9162,40 гривень (девять тисяч сто шістдесят дві гривні сорок копійок).

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Грищенко І. О. від 21.01.2019 р. відкрито провадження у даній справі.

Позивач ОСОБА_1, від імені якого адвокат ОСОБА_3 на підставі договору про надання правової допомоги від 11.12.2018 р., ордеру серія ХВ № 1523 000051 від 13.12.2018 р., свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2087 серія ХВ № 000379 від 17.05.2017 р., виданого на підставі рішення Ради адвокатів Харківської області від 17.05.2017 р. № 117, звернувся 18.01.2019 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження квартири за адресою: м. Харків, вул. Серпова, буд. 4 ААДРЕСА_1, право власності, не яке належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на підставі договору серія та номер 82/П, виданого 23.09.2013 року ТОВ «Юкрейніен капітел білдінг», право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.08.2016 року, реєстраційний номер обєкта 101.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову зазначається, що 25.07.2003 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, в подальшому рішенням суду шлюб був розірваний. Позивачем за згодою відповідачки та в інтересах їх сімї було отримано кредит в АТ «Укрсоцбанк» у розмірі 490000,00 (чотириста девяносто тисяч) доларів США за договором відновлювальної кредитної лінії № 838/11 27/37/7 006 від 28.11.2007 р. та додатків до нього. Після припинення шлюбних відносин, позивачем одноособово було виконано зобовязання перед банком за власні грошові кошти та 14 грудня 2015 року позивачем самостійно в повному обсязі було погашено залишок кредитної заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 838/11 27/37/7 006 від 28 листопада 2007 року в загальній сумі 1300208,60 (один мільйон триста тисяч двісті вісім) гривень та 60 копійок. З моменту припинення шлюбних відносин, що мало місце в жовтні 2012 року, а саме: з 1 листопада 2012 року по 14.12.2015 року включно, позивачем також за свої власні грошові кошти сплачено кредитору на виконання умов кредитного договору грошову суму в розмірі 3009005 гривень 53 копійки, таким чином позивач за свої власні грошові кошти сплатив банку суму кредиту, що було використано на інтереси сімї та має право в порядку регресу на стягнення Ѕ частини цих грошових коштів, що складає 1504502 гривні 76 копійки. Відповідачці належить на праві власності квартира, загальною площею 91,8 кв. м., житлова площа якої складає 53,8 м. кв., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Серпова, буд. 4 А, кв. 82, дана квартира вже давно виставлена відповідачкою на продаж, тому є всі підстави вважати, що в разі задоволення позову, рішення суду не буде виконано, оскільки у відповідачки відсутнє інше майно у власності.

За змістом ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про таке.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

За відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на квартиру за адресою: м. Харків, вул. Серпова, буд. 4 А, кв. 82, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 148956846 від 11.12.2018 р.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що право на доступ до суду повинно бути реальним та ефективним.

Зокрема, ЄСПЛ зазначав: «Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава учасниця Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі і процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити, щоб судовий процес перетворився в безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимогам, так як доступ до правосуддя повинен бути не тільки фактичним, а й реальним» (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, повинен бути достатнім для забезпечення права людини на суд, враховуючи принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в його права».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до розміщеного оголошення на сайті: best.estate.kh на продаж виставлена квартира в новобудові ЖК «Науковий», загальною площею 100 кв. м., за 224000,00 $, як стверджує позивач у своїй заяві, це саме та квартира, що належить відповідачці та розташована за адресою: м. Харків, вул. Серпова, буд. 4 ААДРЕСА_1. За таких умов незастосування судом заходів, спрямованих на заборону відчуження майна, може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, за для уникнення від відповідальності за завдані збитки, відповідач може здійснити відчуження належного йому нерухомого майна, тому існує необхідність в забезпеченні позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд доходить висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обовязок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 150, 153, 154, 157 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення Ѕ частини сплачених позивачем грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

До вирішення даного спору по суті накласти заборону на відчуження квартири за адресою: м. Харків, вул. Серпова, буд. 4 ААДРЕСА_1, право власності, яке належить ОСОБА_2 в межах ціни позову 1504502,76 грн. (один мільйон пятсот чотири тисячі пятсот дві грн. 76 коп.)

Дані стягувача: ОСОБА_1 (адреса проживання, що зазначена в позові: м. Харків, вул. Тверська, буд. 54, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2).

Дані боржника: ОСОБА_2 (адреса реєстрації: м. Харків, вул. Серпова, буд. 4 А, кв. 82, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк предявлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: