Справа № 359/8049/18
Провадження №2/359/2681/2018
21.01.2019р. м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Чирки С.С.,
при секретарі Гомолі О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
АТ КБ «ПриватБанк» 08.10.2018 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву №б/н від
19.08.2015 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 1400.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Представник позивача в судове засідання не зявився. На адресу суду надійшла письмова заява представника позивача в якій він підтримав у повному обсязі позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 19.08.2015 року ОСОБА_1 підписала анкету заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку.
Частина 1 ст. 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Як вбачається із заяви ОСОБА_1 від 19.08.2015 року, вона містить пункт наступного змісту: "Я ознайомився і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення у письмовому вигляді" (а.с. 7).
За таких обставин, під час укладення договору б/н від 19.08.2015 року були дотримані вимоги як частини 1, так і частини 2 ст. 207 ЦК України, оскільки всі умови договору викладені у письмовій формі на паперових носіях, а сам договір скріплений підписами обох сторін. З врахуванням наведеного, вказаний вище кредитний договір складається із заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг. Відповідач в межах укладеного договору від 19.08.2015 року отримав кредитну картку "Універсальна" та отримав кредит у розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,2% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором.
В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 повернула кредит та сплатила відсотки за користування ним. Тому у неї виник борг по сплаті відсотків за користування кредитними коштами за період часу з 01 вересня 2015 року по 18 вересня 2018 року в розмірі 2942 гривні 51 копійок. Ця обставина підтверджується письмовим розрахунком (а.с.6).
Тому суд вважає, що з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» належить стягнути борг за кредитним договором по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 2942 гривні 51 копійка.
В частині вимог щодо стягнення заборгованості , що складається з пені та штрафу заненалежне виконання зобовязань то суд зазначає наступне.
У відповідності до п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг при непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн., позивальник сплачує кредитодавцю пеню відповідно постановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.
Пунктами. 1.1.5.21, 1.1.5.25 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
Розмір пені становить 9581,21 гривень.
Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни.
Зокрема, з витягу з тарифів обслуговування кредитних карт також зазначено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж, на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
За таких обставин, розмір штрафу становить 647,12 (500+2942,51*5%) гривні.
За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).
Згідно правової позиції, яка міститься у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015р. відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Умовами даного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності при непогашенні суми простроченого кредиту. Також договором передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності при порушенні позичальником строків платежів по грошовим зобовязанням.
Зважаючи на правову позицію Верховного Суду України та положення ст.549 ЦК України з метою захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних осіб під час здійснення завдань цивільного судочинства у відповідності до Конституції України, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в частині нарахування пені слід відмовити.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).
Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.08.2015 року в розмірі 3589,63 гривень, що складається з заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 2942,51 гривень та штрафу в розмірі 647,12 гривень.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1762 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача в сумі 488 гривень
07 копійок пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.. 551, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 280-284 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
488 гривень 07 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасники справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 31.01.2019 року.
Суддя Чирка С.С.