ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/55/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.

секретар судового засідання - Журбіцький В.О.,

за участю: апелянта - ОСОБА_4,

представника відповідача - Трубнікової О.В.,

представників третіх осіб - Логінової Т.Ю., Канюки Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/15616/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2018 року (суддя Продан Б.Г.) у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Хмельницькгаз», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Хмельницьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, товариство з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут» про зобов'язання вчинити дії, визнання дій незаконними,

встановив:

В липні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом та просив зобов'язати ПАТ «Хмельницькгаз» виключити із суми заборгованості ОСОБА_4, особовий рахунок НОМЕР_1, за послуги з газопостачання у квартиру АДРЕСА_1, за період з 01.01.2017 року по 19.04.2017 року кошти у сумі 872грн.02коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 грудня 2016 року ПАТ «Хмельницькгаз» було проведено роботи із встановлення загальнобудинкового газового лічильника у будинку, в якому він проживає, за адресою АДРЕСА_2. Визначення об'єму спожитого газу за показаннями встановленого будинкового вузла обліку газу розпочато 01.01.2017 року. Контрольне зняття показника будинкового лічильника газу, починаючи з січня 2017 року, проводилось працівниками ПАТ «Хмельницькгаз» спільно із представниками ЖЕК №6. Договір №18 щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів у будинку по вул. АДРЕСА_5 між ПАТ «Хмельницькгаз» та управителем ЖЕК №6, було укладено лише 19.04.2017 року. У січні-березні 2017 року зняття показань здійснювалося без врегулювання відповідних договірних відносин, що ставить під сумнів достовірність знятих показань. Такі дії ПАТ «Хмельницькгаз» містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним становищем, що може призвести до ущемлення прав споживачів.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, зокрема в чому полягало порушення його прав, та не надано обґрунтованого розрахунку та пояснення суми 872,02 грн., яку позивач просить виключити із суми заборгованості за послуги з газопостачання. Також, відповідно до заяви ТОВ «Хмельницькгаз збут» станом на 18.09.2018 року у ОСОБА_4 відсутня заборгованість за спожитий газ.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що у січні-березні 2017 року зняття показань будинкового вузла обліку природного газу здійснювалося без врегулювання відповідних договірних відносин, що ставить під сумнів достовірність знятих показань. Такі дії ПАТ «Хмельницькгаз» порушують права позивача. Крім того, судом не були враховані розрахунки, які ОСОБА_4 надав суду 21.08.2018 року. Дії відповідача по ухиленню від відповідальності завдали душевного болю і страждань, через нарахування боргу позивач був змушений звертатися до суду, витрачати час і кошти на підготовку до справи. Тому, на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «Хмельницькгаз» - Трубнікова О.В. зазначила, що ПАТ «Хмельницькгаз» у серпні знято нарахування по загальнобудинковому лічильнику та проведено нарахування за нормами споживання у період з 01.01.2018р. по 18.04.2017р., чим скореговано обсяг спожитого позивачем природного газу за спірний період на 112,41куб.м. Вважає, що заява про доповнення позовних вимог обґрунтовано не прийнята судом першої інстанції, оскільки на момент її подання підготовче засідання у справі було закрито і розпочато слухання справи по суті.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Хмельницькгаз збут» - Канюка Т.В. зазначила, що позивачем не надано обґрунтованого розрахунку суми 872грн.02коп., яку позивач просить виключити із суми заборгованості за послуги з газопостачання. Оператором ГРМ ПАТ «Хмельницькгаз» було проведено коректуючі нарахування, згідно з якими за період з 01.01.2017 року по 18.04.2017 рік по особовому рахунку НОМЕР_1, відкритого на ОСОБА_4, було знято 112,41куб.м. на суму 773,46грн. Станом на 20.11.2018 року заборгованість за спожитий природний газ у позивача відсутня.

Представник відповідача ПАТ «Хмельницькгаз» - Трубнікова О.В., заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Представник третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут» Канюка Т.В., заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Представник третьої особи Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України Логінова Т.Ю. при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає у АДРЕСА_3 та є побутовим споживачем природного газу.

На ім'я ОСОБА_4 оформлено особовий рахунок НОМЕР_1, індивідуальний лічильник газу в квартирі не встановлений.

Нарахування обсягу спожитого природного газу проводиться на двох осіб, які зареєстровані у зазначеній квартирі.

14 грудня 2016 року ПАТ «Хмельницькгаз» було проведено роботи зі встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу у будинку по АДРЕСА_4

З січня 2017 року облік спожитого газу споживачу ОСОБА_4, в квартирі якого відсутній індивідуальний лічильник, здійснювався за показниками загальнобудинкового лічильника.

Загальнобудинковий вузол обліку природного газу встановлений за ініціативою ПАТ «Хмельницькгаз», однак з січня 2017 року договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку не були врегульовані між балансоутримувачем будинку ЖЕК №6 та відповідачем.

19.04.2017 року між ПАТ «Хмельницькгаз» та ЖЕК №6 було укладено Договір №18 щодо зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів у будинку по вул.Старокостянтинівське шосе, 12/1.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не оспорюються сторонами.

Нормативними актами, що регулюють спірні правовідносини у період їх виникнення та дії, є, зокрема, Правила постачання природного газу, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496, постанова Кабінету Міністрів України №203 від 23.03.2016 року «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників».

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (далі - Закон № 3533-VI) фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється, зокрема, за рахунок коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території.

Положенням частини першої статті 6 Закону № 3533-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року №203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» (чинної на час виникнення спірних правовідносин) були встановлені норми споживання газу споживачами без лічильників, а саме для споживачів, що використовують плиту газову за наявності централізованого гарячого водопостачання встановлена норма споживання газу на одну особу на місяць на рівні 4,4 куб.м.

Так, за період з січня 2017 року по 18 квітня 2017 року по особовому рахунку НОМЕР_1, відкритому на ОСОБА_4, нараховано обсяг спожитого газу у розмірі 144,09куб.м. За зазначений період було проведено перерахування обсягу спожитого газу та нараховано позивачу плату за послуги з газопостачання: за січень 2017р. - на 8,80куб.м. на суму 60,5352грн., за лютий - на 8,80куб.м. на суму 60,5352грн., за березень - на 8,80куб.м. на суму 60,5352грн., з 01 квітня по 18 квітня - на 5,28куб.м. (8,80:30х18) на суму 36,7377грн.

Тому, оператором ГРМ ПАТ «Хмельницькгаз» було проведено коригування обсягів спожитого природного газу за період з 01.01.2017 року по 18.04.2017 рік, нарахованого позивачу, та знято 112,41куб.м. на загальну суму 773,46грн.

Згідно із ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на спростування розрахунку обсягу спожитого природного газу за нормами споживання, наданого ПАТ «Хмельницькгаз».

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 2 частини 2 статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивачем у судове засідання 18.09.2018 року подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій ОСОБА_4 просив відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5000грн. Дана заява була повернута позивачу судом першої інстанції, оскільки розпочалося слухання справи.

Тому, розглядаючи справу, суд першої інстанції не вирішував позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Оскільки спір про відшкодування моральної шкоди повинен попередньо розглядатись судом першої інстанції, апеляційний суд в силу своїх повноважень, передбачених ст. ст. 367, 374 ЦПК України, позбавлений можливості вирішити позовні вимоги, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Встановивши фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 січня 2019 року.

Судді Т.В. Спірідонова

А.В.Купельський

Т.О. Янчук