Житомирський апеляційний суд
Категорія 43 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/10357/17-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Приватне підприємство «КВЖРЕП № 8», Управління державного архітектурного будівельного контролю Житомирської міської ради, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 1 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням судді Ведмідь Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, яка розташована на першому поверсі п'ятиповерхового будинку. Поверхом вище, саме над її квартирою, проживає відповідач, який є власником квартири АДРЕСА_4 На початку липня 2017 року він самовільно зніс старий балкон і поставив нову плиту більшого розміру, ніж та, що була встановлена при будівництві будинку та облаштуванні квартир. Збільшення площі балкону призвело до обмеження доступу денного світла у належну їй квартиру.

Вказала, що відразу ж повідомила відповідача про незручності, яке створює їй та членам її родини таке переобладнання, проте ним дане прохання було проігноровано.

Натомість вона звернулася зі скаргою до ПП КВЖРЕП № 8», яке є балансоутримувачем будинку, та відповідача було попереджено про припинення будівництва до оформлення відповідної проектно-кошторисної документації, оскільки дані роботи він виконував самовільно, без погодження з сусідами і без отримання дозвільної документації. Також зверталася із заявами до Управління державного архітектурного будівельного контролю Житомирської міської ради та до Департаменту містобудування та земельних відносин, з відповідей яких вбачається, що відповідач виконав роботи по переплануванню і влаштуванню балкону самовільно, без погодження з відповідними органами.

Окрім того, представники Управління державного архітектурного будівельного контролю Житомирської міської ради неодноразово намагалися провести перевірки за місцезнаходженням квартири відповідача, проте останній не відчиняв двері та не бажав спілкуватися.

З урахуванням викладеного, просила зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні належною їй житловою квартирою АДРЕСА_5 шляхом знесення належного до квартири АДРЕСА_2 влаштованого ним балкону без погодження з відповідними державними органами.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 1 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позов.

Зокрема, зазначає, що судом проігноровано наявність листа від ПП КВЖРЕП № 8» № 960 від 1 вересня 2015 року щодо ремонту аварійного балкону в квартирі відповідача, яким зобов'язано ОСОБА_2 власними силами провести ремонт балконної плити для запобігання її руйнуванню. ПП КВЖРЕП № 8» ніяким чином не надало дозволу відповідачу збільшувати розміри балкону та втручатися в проектування будинку.

Вказує, що Департаментом містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради листом за вих. №3685/13 від 4 липня 2017 року повідомлено про те, що звернення щодо видачі містобудівних умов і обмежень на проведення реконструкції за вказаною адресою до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради не надходило та відповідних документів Департаментом не розроблялося.

Вважає, що суд залишив поза увагою лист ПП «КВЖРЕП №8» №938 від 11 липня 2017 року, яким повідомлено, що власнику квартиру АДРЕСА_7 вручено попередження про припинення будівництва до оформлення відповідної проектно-кошторисної документації, а також листи Управління державного архітектурного будівельного контролю Житомирської міської ради від 7 серпня 2017 року №3-3/573/17, від 11 серпня 2017 року №3-4/708/17, від 13 липня 2017 року №3-3/535/17, якими встановлено, що посадовими особами управління проведено перевірку за адресою відповідача; висновок до протоколу №9/43 проведення досліджень освітленості робочого місця від 31 серпня 2017 року за її адресою, згідно з яким коефіцієнт природнього освітлення при нормативі 0,5 є недостатнім; висновок експерта №12/06-2018 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 6 серпня 2018 року, відповідно до якого балкон квартири АДРЕСА_6 в результаті реконструкції збільшився в габаритних розмірах та фактично становить 1,36 м х 3,31 м по зовнішньому контурі, при цьому експерт чітко вказує, що фактичний розмір балкону квартири АДРЕСА_6 не відповідає розмірам типових балконів даного будинку, які не зазнали реконструкцій, та встановлено, що розміри балконних плит типових балконів становлять 0,86 м. х З, 11 м.

Зауважує, що відповідачем не заперечувалося облаштування ним балкону без відповідної проектно-дозвільної документації, проте судом дану обставину було також залишено поза увагою.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено про недоведеність ОСОБА_1 того факту, що він своїми діями порушив право власності, законного володіння чи користування належною їй квартирою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3. Вказана квартира розташована на першому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку.

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_7, яка розташована у вказаному житловому будинку на другому поверсі, над квартирою АДРЕСА_8

Судом встановлено, що відповідач збільшив площу балкону належної йому квартири.

Долучений до матеріалів справи лист Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради від 4 липня 2017 року за №3685/13 містить інформацію про те, що звернень щодо видачі містобудівних умов і обмежень на проведення реконструкції балкону за вказаною адресою до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради не надходило та відповідні документи не розроблялись.

Відповідно до висновку експерта №12/06-2018 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 6 серпня 2018 року балкон квартири АДРЕСА_9 в результаті реконструкції збільшився в габаритних розмірах та фактично становить 1,36 м х 3,31 м. по зовнішньому контуру.

У висновку також зазначено, що фактичний розмір вказаного балкону не відповідає розмірам типових балконів даного житлового будинку.

При цьому, експертом зазначено, що балкон має основну та реконструйовану частину балконної плити. Габаритні розміри основної частини не змінилися, але за рахунок проведення реконструкції балкону його габаритні розміри збільшились по ширині на 0,20 см ( по 10 см з кожної сторони) та по глибині на 0,50 см. Дане збільшення габаритних розмірів балкону було реалізоване шляхом влаштування по периметру плити металевої обойми ( контуру) із заповненням.

Відповідно до п. 8.14 Державних будівельних норм України В.3.2-2-2009, при проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено: утеплення і скління існуючих балконів і лоджій; улаштування нових і розширення існуючих балконів і лоджій, їх скління; улаштування нових віконних прорізів і розширення існуючих віконних і балконних прорізів; зміна форм і кольорів віконних рам і балконних дверей.

Пунктом 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 8 грудня 1992 року №572, передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку ( квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

За змістом ст. 376 ЦК України та ст. 38 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають органи державної влади, органи місцевого самоврядування і інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду також мають такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України об'єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл чи належно затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Частиною 7 даної статті також передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Судом встановлено, що відповідач збільшив площу балкону без відповідного дозволу та затвердженого проекту. Збільшення площі балкону є значним, оскільки на 50 см по глибині перевищує типові розміри балконів зазначеного житлового будинку. Вказана обставина свідчить про те, що в даному випадку порушуються права ОСОБА_1, оскільки реконструйована частина балконної плити частково обмежує доступ природнього освітлення у приміщення належної їй квартири.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 376 ЦК України знесення самочинного об'єкта нерухомості є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об'єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

Як зазначено у експертному висновку, габаритні розміри закладеної залізобетонної балконної плити (основної частини) не змінилися, а збільшення розмірів балкону відбулось за рахунок влаштування по периметру плити металевого контуру із заповненням. Таким чином, знесення основної частини балконної плити, яка була передбачена при здачі будинку в експлуатацію, не відповідає способу захисту порушеного права позивача. Питання щодо демонтажу реконструйованої частини балкону та приведення його у попередній стан ОСОБА_1 не ставилось.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.259,268,367 ,368,374,375 ,381-384 ЦПК України , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 1 листопада 2018 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 29 січня 2019 року.