Провадження № 2/127/2197/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28.08.2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Антонюка В.В., за участі секретаря Гончарука І.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) осіб в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка мотивована тим, що відповідно до умов укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання кредитних карт № б/н від 21.01.2016 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 15 934,86 грн., у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем, станом на 17.10.2018 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 26 880,52 грн, з яких: 6 212,66 грн - заборгованість за кредитом, 1 254,00 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3 479,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, 15 934,86 грн штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 26 880, 52 грн., за кредитним договором № б/н від 21.01.2016 та судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, за обставин викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилась, хоча про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Заяв та клопотань до суду не надала.

Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням приписів статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Так, судом встановлено, що відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 08.09.2011 року, ОСОБА_1 отримала отрмала кредитну картку "Універсальна" з кредитним лімітом 7000 грн.(а.с.5).

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним і банком договір, про що свідчить її підпис у заяві.

Згідно інформації, викладеної у даній заяві ОСОБА_1 підтвердила, що вона погоджується із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

В подальшому, а саме: 21.01.2016 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання кредитних карт № б/н від 21.01.2016 року ОСОБА_1 відповідно до якої остання отримала кредит у розмірі 15 934,86 грн., у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, шляхом підписання даної угоди.

Банк, звертаючись до суду з позовом надав до кредитного договору Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua. При цьому, в своїх поясненнях, вказував, що Умови та правила надання банківських послуг, затверджені наказом банку СП-2010-256 від 06.03.2010 року та є чинними на даний час (а.с.6-30).

Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження факту отримання відповідачем кредиту, про що свідчить анкета-заява від 08.09.2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, яка підписана ОСОБА_1 (а.с.5), розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с.4), та Генеральна угода про реструктуризацію боргу (а.с.6).

Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 17.10.2018 року становить 26 880,52 грн, з яких: 6 212,66 грн - заборгованість за кредитом, 1 254,00 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1 254,00 грн несплачені проценти за прострочену заборгованість, 3 479,00 грн. нарахована комісія, 15 934,86 штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

Згідно з ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Кредитним договором передбачена відповідальність за порушення зобов`язання, а саме: пеня та штраф. Тобто за одне й те саме порушення зобов`язання передбачена подвійна відповідальність одного виду.

При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Тобто, вимога банку про стягнення з відповідача пені та штрафів є взагалі неправомірною, оскільки стягуючи штрафи висувати вимогу про стягнення пені банк не має права.

Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 р. у справі №6-2003цс15 згідно зі ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по пені в розмірі 3479,00 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно зі ст. 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконує свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується в п.3 ч.1 ст.3 ЦК України.

В ч.1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення 15 934,86 грн. штрафу згідно п. 2.2 Генеральної угоди надання банківських послуг у фіксованому розмірі, задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до частини другої статті 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а тому не може визначатися у твердій вибірковій сумі.

Факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства, для часткового задоволення позову.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 21.01.2016 у розмірі 7 466,66 грн., з яких: 6 212,66 грн. - заборгованість за кредитом, 1 254,00 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1 762,00 грн.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 493,36 грн. судового збору.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.ст. 77, 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 358, 525, 526, 530, 538, 549, 550, 626, 629, ч.1,1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-1, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268,274-279, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за Кредитним договором № б/н від 21.01.2016 в розмірі 7 466 (сім тисяч чотириста шістдесят шість) гривень 66 копійок, з яких: 6 212,66 грн. - заборгованість за кредитом, 1 254,00 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом.

В решті вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Приватбанк» судовий збір у розмірі 493,36 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: