Справа № 444/3826/18
Провадження № 2/444/482/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, третя особа: Гійченська сільська рада Жовківського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права в порядку спадкування на земельну частку (пай), мотивуючи позовні вимоги тим, що 11.12.2017 року померла її бабуся ОСОБА_3, що стверджено свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй земельну частку (пай) площею 0,92 га , яка належала померлій на підставі сертифікату серії ЛВ № 073086, виданого Гійченською сільською радою. З приводу спадкування вона звернулася до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, де відкрито спадкову справу №233/2018, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування земельної частки (паю), який належав померлій з розясненням, що їй видано сертифікат старого зразка, затвердженого ухвалою Львівської обласної ради №277 від 01.02.1993 року та розяснено, що для спадкування слід подати сертифікат про право на земельну частку зразка, який затверджено постановою Кабінету Міністрів від 12. жовтня 1995 року №801 Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку. З приводу обміну сертифіката вона звернулася до ОСОБА_2 РДА, однак там їй відмовлено та розяснено, що такий не може бути виданий в звязку із смертю спадкодавця, так як померлою втрачено цивільну правоздатність та розяснено про судовий порядок визнання права на земельну частку. Тому вона звернулася до суду.

Позивачка в підготовче судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації в підготовче судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з ОСОБА_2 районної державної адміністрації на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти задоволення позову.

Представник третьої особи Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області в підготовче судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак надіслав на адресу суду листа про розгляд справи у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без учасників, які не зявилися, зважаючи на подані ними заяви.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне. ОСОБА_3 померла 11.12.2017 року, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-СГ № 485902.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Ще протягом життя, а саме 03.03.2010 року ОСОБА_3 склала заповіт, із змісту якого вбачається, що вона на випадок своєї смерті все своє майно заповіла внучці ОСОБА_1, тобто позивачу по справі. Даний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстрованого в реєстрі за № 4. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Позивачка подала в ОСОБА_2 державну нотаріальну контору Львівської області заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) площею 0,92 га., що розташована на території Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області та належала ОСОБА_3, померлій 11.12.2017 року, внаслідок чого було зареєстровано спадкову справу № 233/2018, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51413715 від 29.03.2018 року.

Однак їй листом від 06.12.2018 року № 2980/01-16 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме земельну частку (пай), оскільки нею не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) нового взірця, згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801.

З копії сертифікату про право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 073086 вбачається, що такий видано Гійченською сільською Радою народних депутатів ОСОБА_3, яка мешкає в с. Гійче Жовківського району Львівської області, в тому, що на підставі рішення сесії Гійченської сільської Ради народних депутатів від 29.10.1993 року їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,92 га без контурного визначення меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території с. Гійче Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

Із копії листа відділу у ОСОБА_2 районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.12.2018 року вбачається, що оцінка земель площею 0,92 (Сертифікат серія ЛВ № 073086), які розташовані на території Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області, становить 20680,26 грн., з урахуванням коефіцієнтів індексації.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку, але за життя не отримав сертифікат на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений до списку, доданого до Державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного Кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720-95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність. У цьому разі слід враховувати, що згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року (2768-14) сертифікати про право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм Державних актів на право власності на землю.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Листом від 11.12.2018 року № 02-36/4609 ОСОБА_2 районна державна адміністрація Львівської області повідомила позивача, що у звязку із втратою ОСОБА_3 цивільної правоздатності внаслідок смерті, сертифікат на право на земельну частку (пай) нового зразка райдержадміністрація видати йому не може та рекомендовано позивачу як спадкоємцю звернутися в Жовківський районний суд Львівської області.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути предявлено для оформлення спадщини сертифікат на імя спадкодавця нового зразка, оскільки вона померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність.

Отже, позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті її бабусі ОСОБА_3, яка померла 11.12.2017 року, прийняла після її смерті спадщину, однак спадщини на земельну частку (пай) в розмірі 0,92 га, яка належала померлій не може оформити, так як відсутні правовстановлюючі документи на дану земельну частку (пай) нового зразка, які водночас не можуть бути видані на імя померлої, оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а тому право позивачки на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судому порядку. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний звязок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 23, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 0.92 в умовних кадастрових гектарах без визначення межі цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 20680,26 грн., що розміщена на території с. Гійче Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області в порядку спадкуння за заповітом після смерті її бабці ОСОБА_3 померлої 11.12.2017 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст повного рішення складено 31.01.2019 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.