Справа № 127/2966/19
Провадження № 2-о/127/76/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заявник звернувся до суду з заявою, яка не відповідає вимогам ст.ст.175, 177, 318 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України), а тому підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

1) Згідно п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Так, згідно аналізу Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року у порядку, визначеному ЦПК України суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 р.; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 р. або станом на 13 листопада 1991 р.; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24 серпня 1991 р. чи 13 листопада 1991 р.; постійного проживання особи на території України чи УРСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв'язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо. У зазначених справах як заінтересовані особи повинні брати участь відповідні органи служб громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб.

А тому, з урахуванням вищевикладеного, заявнику необхідно конкретизувати прохальну частину заяви та викласти її в новій редакції.

2) Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно аналізу Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом від 18.01.2001 року №2235-III «Про громадянство України» (далі Закон №2235-III) є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім Закону №2235-III, також Указом Президента України від 27.03.2001 року №215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок).

Відповідно до положень Закону №2235-III та Порядку заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження заявника на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

Таким чином, слід чітко додержуватися вимог зазначених нормативних актів, що регулюють питання громадянства стосовно позасудового порядку вирішення набуття чи прийняття до громадянства України.

Разом з тим, заявником не зазначено причини неможливості оформити набуття громадянства України в позасудовому порядку, а також до заяви не приєднано довідки заінтересованої особи про неможливість заявника оформити набуття громадянства України в позасудовому порядку.

Також, заявником не надано належних та допустимих доказів відсутності у заявника паспорта громадянина України.

3) Відповідно до п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Разом з тим, заявником не зазначено чи існують докази, які не можуть бути подані разом із заявою, не зазначено щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

4) Відповідно до п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Разом з тим, заява не містить такого розрахунку.

5) Згідно п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, заява не містить такого підтвердження.

6) Згідно ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

А тому, заявнику, необхідно надати копію заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, для заінтересованої особи.

7) Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні станом на 01.01.2019 року становить 1 921,00 грн.

Згідно п.п.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження, які подано фізичної особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осбі, що становить 384,20 грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів заяви заявником судовий збір не сплачено у відповідному розмірі, а відтак, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 384,20 грн. та надати суду оригінал платіжного документу.

Суд звертає увагу, що заявник не являється таким, що звільнений від сплати судового збору на підставі п.17 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки відповідно до вказаної норми від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов'язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

А тому, оскільки заява, із якою звернувся заявник, не повязана із питанням, яке вирішується судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, заявник не звільняється від сплати судового збору та повинен сплатити останній на загальних підставах.

8) Окрім того, згідно ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ч.2 ст.95 ЦПК України).

Згідно ч.4 ст.95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ч.5 ст.95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Натомість, заявником до заяви долучено неналежним чином засвідчені докази, а саме: копію архівної довідки Морехідного коледжу технічного флоту Національного університету «Одеська морська академія від 09.07.2018 року №ВК №29; копію довідки дачно-будівельного кооперативу «Червона зірка» №7 від 22.12.2018 року; копії тимчасових посвідок на постійне проживання; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч.2 ст.185 ЦПК України).

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, дану заяву слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.95, 175, 177, 185, 260, 261, 294 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Матеріали заяви ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року, залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків до 10 лютого 2019 року, але не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі невиконання вказаних недоліків, дана заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: