Ухвала

05 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 361/3450/17

провадження № 61-6358св19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід колегії суддів: Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Шиповича В. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, прокуратури Київської області, Бориспільського міськрайонного суду Київської області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю правоохоронних й судових органів, а також за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, прокуратури Київської області, Бориспільського міськрайонного суду Київської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю правоохоронних й судових органів, за касаційними скаргами прокуратури Київської області та Державної казначейської служби України на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2019 року задоволено клопотання прокуратури Київської області про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року; поновлено прокуратурі Київської області строк на касаційне оскарження рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року; відкрито касаційне провадження у зазначеній справі за касаційною скаргою прокуратури Київської області на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року; витребувано з Броварського міськрайонного суду Київської області вищезазначену цивільну справу (№ 361/3450/17) та надано учасникам справи строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року; задоволено частково клопотання Державної казначейської служби України про зупинення виконання судових рішень; зупинено виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року в частині стягнення за рахунок коштів державного бюджету із Державної казначейської служби на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди суми коштів у розмірі 25 000,00 грн до закінчення його перегляду в касаційному порядку та надано учасникам справи строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

На виконання ухвали Верховного Суду від 14 червня 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області 08 липня 2019 року передані матеріали цивільної справи № 361/3450/17 до Касаційного цивільного суду Верховного Суду.

У липні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Синельникова Є. В., в обґрунтування якої вказали, що визначення складу суду для розгляду зазначених касаційних скарг відбулося з порушенням порядку, встановленого ЦПК України; касаційні скарги підписані особами повноваження яких не підтверджені належним чином; суддею безпідставно зупинено виконання судового рішення; наявні сумніви в неупередженості судді у зв`язку з родинними відносинами з працівниками прокуратури міста Києва; позивачам було необґрунтовано відмовлено в ознайомленні з матеріалами справи.

Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Синельникова Є. В. визнано необґрунтованою.

26 липня 2019 року на виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді-доповідача Синельникова Є. В., передано на розгляд судді Верховного Суду Гулейкова І. Ю. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді Синельникова Є. В. було відмовлено.

У серпні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід колегії суддів: Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Шиповича В. В., яку обґрунтовують своєю незгодою з висновками та мотивами, викладеними в ухвалі Верховного Суду від 26 липня 2019 року про визнання необґрунтованою заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Синельникова Є. В. та посилаються на доводи, які є аналогічними доводам заяви про відвід від 17 липня 2019 року. На думку заявників, колегія суддів має заздалегідь сформовані суб`єктивні внутрішні переконання та відношення щодо правовідносин сторін, що зашкодить всебічному, повному, неупередженому та об`єктивному розгляду справи.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Шиповича В. В., визнано необґрунтованою. Заяву про відвід суддів передано для вирішення іншому судді. Зупинено провадження у справі.

Заяву згідно з частиною третьою статті 40 ЦПК України передано на розгляд іншому судді і згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 30 серпня 2019 року розподілено судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Петрову Є. В.

Підстави для відводу судді визначено статтею 36 ЦПК України. При цьому частиною другою вказаної статті закріплено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також у випадку існування обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України, яка, в свою чергу, визначає випадки недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України» (CASE OF BILUHA v. UKRAINE) від 09 листопада 2006 року).

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстави для задоволення заяви про відвід колегії суддів: Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Шиповича В. В. відсутні, оскільки доводи заявників обґрунтовані виключно припущеннями і нічим не доведені, не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів та зводяться до незгоди заявників із процесуальними рішеннями суддів.

Згідно з частиною четвертою статті 367 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід колегії суддів: Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Шиповича В. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, прокуратури Київської області, Бориспільського міськрайонного суду Київської області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю правоохоронних й судових органів, а також за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, прокуратури Київської області, Бориспільського міськрайонного суду Київської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю правоохоронних й судових органів, за касаційними скаргами прокуратури Київської області та Державної казначейської служби України на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров