РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Процюк Н.Р.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису щодо кривдника,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 Заяву обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 та земельної ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_2 . Сімейне життя між нею та ОСОБА_3 не склалося, тому 08.06.2000 року рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Зазначає, що ОСОБА_3 на даний час проживає по АДРЕСА_2 .

Заявник вказує, що її колишній чоловік здійснює на неї психологічний тиск, висловлює погрози розправою, застосовує фізичне насильство. Внаслідок таких дій свого колишнього чоловіка, вона постійно змушена звертатися до правоохоронних органів з заявами щодо вжиття заходів щодо протиправних дій останнього.

Внаслідок таких дій ОСОБА_3 вона раніше зверталась до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.12.2018 р. її заяву було задоволено та встановлено строк дії обмежувального припису на 6 місяців.

Рішенням Волинського апеляційного суду від 21.02.2019 року постановлено змінити рішення суду першої інстанції та зменшено строк обмежувального припису до 3 місяців.

Однак, після дії обмежувального припису ОСОБА_3 продовжує погрожувати їй та вчиняти щодо неї насильство.

Так, постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.08.2019 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, на даний час її визнано потерпілою у кримінальному провадженні де ОСОБА_3 є обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України.

У зв`язку із тим, що протиправні дії з боку ОСОБА_3 не припиняються, заявниця, побоюючись за свою безпеку та життя, просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 на строк шість місяців із відповідними заходами тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонити наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_3 ; заборонити перебувати на території земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому ОСОБА_3 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися із нею; заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник заяву підтримали, наполягали на її задоволенні з викладених підстав.

ОСОБА_3 заперечив проти задоволення заяви. Пояснив, що його поведінка викликана провокаціями з боку колишньої дружини ОСОБА_1

Заслухавши заявницю, її представника, заінтересовану особу, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 1995 року перебували в зареєстрованому шлюбі, котрий розірваний рішенням суду 08.06.2000 р.

Підставою для задоволення заяви ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_3 здійснює щодо неї психологічне насильство, висловлює погрози розправою, застосовує фізичне насильство. Внаслідок таких дій ОСОБА_3 , вона постійно змушена звертатися до правоохоронних органів з заявами щодо вжиття заходів стосовно протиправних дій останнього.

Вирішуючи дану заяву суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон). Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з п.п.3,4,14,17 ч.1 Закону, домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 даного Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Таким чином, відповідно до вищевказаного Закону, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово зверталась до правоохоронних органів із заявами щодо вжиття заходів з приводу протиправних дій (домашнього насильства) ОСОБА_3

Також в провадженні Володимир-Волинського міського суду Волинської області перебуває кримінальне провадження № 0000676 від 20.09.2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за фактом нанесення 17 вересня 2018 року тілесних ушкоджень ОСОБА_1 .

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.12.2018 року видано обмежувальний припис та встановлено строк дії обмежувального припису на 6 місяців.

Рішенням Волинського апеляційного суду від 21.02.2019 року постановлено змінити рішення суду першої інстанції та зменшено строк обмежувального припису до 3 місяців.

Проте, після закінчення дії обмежувального припису ОСОБА_3 продовжує погрожувати ОСОБА_1 та вчиняти щодо неї насильство, що підтверджується наступними доказами.

Зокрема, із постанови Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.08.2019 р. встановлено, що ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинені домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 та притягнуто до адміністратвиної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також витягом із ЄРДР підтверджується, що за заявою ОСОБА_1 внесено відомості до ЄРДР про погрозу ОСОБА_3 вбивством ОСОБА_1 (ч.1 ст. 129 КК України).

З огляду на викладене, звертаючи увагу на триваючий та системний характер протиправних дій ОСОБА_3 , суд вважає доведеним ризик продовження останнім таких дій по відношенню до заявниці, тому для запобіганню ризику продовження таких дій щодо ОСОБА_1 та з метою захисту її прав і свобод вважає за необхідне видати обмежувальний припис.

Судом відхиляються доводи ОСОБА_3 про те, що його дії були спровоковані ОСОБА_1 , оскільки у підтвердження зазначеного ОСОБА_3 не надав суду жодних доказів.

Оскільки судом раніше вже видавався обмежувальний припис строком на 3 три місяці, який не дав позитивних результатів, не призвів до позитивних змін в особистості та поведінці ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 після закінчення строку обмежувального припису, тому суд приходить до висновку, що необхідно встановити обмежувальний припис строком на 5 (п`ять) місяців.

Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 350-1 - 350-6, 350-8, 354 ЦПК України, суд,

постановив:

заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покласти на нього наступні обов`язки:

Заборонити наближатися ближче ніж на 100 (сто) метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Заборонити перебувати на території земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому ОСОБА_3 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися із нею;

Заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Встановити строк дії обмежувального припису - 5 (п`ять) місяців, який рахувати з дня ухвалення рішення суду.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Володимир-Волинський відділ поліції ГУ НП у Волинській області для взяття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на профілактичний облік, а також відповідні органи виконавчої влади за місцем проживання заявника.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя А.А. Каліщук