Провадження №2-о/748/85/19
Єдиний унікальний № 748/2088/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 рокум. Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Меженнікова С.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці, заінтересована особа: Пакульська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, -

В С Т А Н О В И Л А:

13 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити юридичний факт того, що вона постійно проживала в АДРЕСА_1 , в період з 26 квітня 1986 року по 24 листопада 1990 року.

Ухвалою суду від 23.08.2019 заява ОСОБА_1 була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст.318 ЦПК України, зокрема, в заяві не було не зазначено з якою метою заявниця просить встановити факт постійного проживання у визначеному місці та причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

На виконання ухвали суду заявницею подано заяву, в якій просить встановити факт постійного проживання в АДРЕСА_1 , в період з 26 квітня 1986 року по 13 грудня 1986 року, вказуючи, що встановлення даного факту їй небхідно для отримання пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, оскільки с. Пакуль відноситься до третьої зони/зони добровільного гарантованого відселення. Для отримання даної пенсії, вона повина надати до Пенсійного фонду довідку органу місцевого самоврядування про період проживання на цій території, проте Пакульська сільська рада у видачі такої довідки їй відмовила, пославшись на відсутність відомостей про її проживання в той період.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII) до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого (добровільного) відселення - не менше трьох років.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону № 796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються певні категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого (добровільного) відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

ОСОБА_1 є особою, потерпілою від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується ксерокопією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 06 вересня 2017 року Черігівською облдержадміністрацією.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зменшення пенсійного віку на 3 роки, та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Заявниця просить встановити факт її постійного проживання у період з 26 квітня 1986 року по 13 грудня 1986 року у с. Пакуль х. Семенягівка Чернігівського району Чернігівської області на території зони гарантованого добровільного відселення, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Отже, законом передбачено позасудовий порядок установлення юридичного факту, про який просить заявник.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Перелік підвідомчих суду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, наведений у ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Встановлення факту проживання особи на території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, до цього переліку не віднесено.

Разом з тим згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підстави зробити висновок про те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 року у справі № 162/760/17, по аналогічній справі.

Із заявлених вимог вбачається, що між заявником, Пакульською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області, управлінням пенсійного фонду виник спір з приводу призначення заявниці пенсії на пільгових умовах, що передбачено ст. 55 Закону № 796-XII.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, крім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

З аналізу вказаних вище норм права та ст.19, 20 КАС України, слід зробити висновок про те, що заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а спір між нею та управлінням Пенсійного фонду, Пакульською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області щодо права на призначення пенсії на пільгових умовах має розглядатися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, 258, 260 ЦПК України, суддя,

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці, заінтересована особа: Пакульська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області.

Роз`яснити заявниці, що вона має право звернутись до суду з відповідним позовом в порядку КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 15-денний строк з дня постановлення ухвали.

Суддя С.П. Меженнікова