Справа № 478/777/17 Провадження № 2/478/11/2019
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2019 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:

головуючого судді Томашевського О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Луговської А.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача Курінної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Дар Ланів» про визнання договорів оренди землі недійсними та скасування рішення про їх державну реєстрацію, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ПП «Дар Ланів» про визнання договорів оренди землі недійсними та скасування рішення про їх державну реєстрацію, в якій зазначила, що відповідно до Державного акту серії НОМЕР_1 вона є власником земельної ділянки площею 5,9817 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Миколо-Гулаківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, яку за договором оренди від 14.02.2014 року, державну реєстрацію якого проведено 20.02.2014 року, номер запису про інше речове право 4737256, передала у користування ФГ «Курінна І ОСОБА_4 В ОСОБА_4 » строком на п`ять років.

Позовні вимоги обґрунтовуються тими обставинами, що на початку 2016 року, після банкрутства ФГ «Курінна І.В.» яке відбулося у 2015 році, вона звернулась до ОСОБА_5 з вимогою звільнити земельну ділянку, але остання повідомила її про наявність існуючого договору оренди землі, укладеного 20.01.2015 року між нею та ПП «Дар Ланів» строком на 5 років, державну реєстрацію якого проведено 11.02.2015 року, номер запису про інше речове право 8694021. Крім того, позивач зазначила, що під час проведеного обшуку в рамках кримінального провадження, яке відкрито по її заяві за фактом підроблення вказаного договору оренди землі, було виявлено договір оренди землі, укладений 02.08.2016 року між нею та ПП «Дар Ланів» строком на 10 років, державну реєстрацію якого проведено 05.08.2016 року, номер запису про інше речове право 15850675.

Посилаючись на відсутність своєї згоди на укладення договорів оренди землі від 20.01.2015 року та 02.08.2016 року з ПП «Дар Ланів», та на підробку її підпису під зазначеними договорами, просила визнати недійсним договір оренди землі, укладений 20.01.2015 року між нею та ПП «Дар Ланів», державну реєстрацію якого проведено 11.02.2015 року, номер запису про інше речове право 8694021 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 19266712 від 11.02.2015 року; визнати недійсним договір оренди землі, укладений 02.08.2016 року між нею та ПП «Дар Ланів», державну реєстрацію якого проведено 05.08.2016 року, номер запису про інше речове право 15850675 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 30885996 від 11.08.2016 року; стягнути з відповідача ПП «Дар Ланів» на її користь судові витрати.

Представник відповідача Євсюков С.О. подав до суду заперечення, з якого вбачається, що дійсно як зазначила позивач, між нею та ФГ « ОСОБА_5 » був укладений відповідний договір оренди земельної ділянки. З ряду об`єктивних обставин, в 2015 році ФГ « ОСОБА_5 » як суб`єкт господарювання внаслідок ліквідації юридичної особи, припинило свою діяльність.

Після припинення дії зазначеного договору оренди землі у зв`язку з ліквідацією юридичної особи орендаря, позивачка, яка не могла обробляти належну їй земельну ділянку та яка була задоволена умовами попереднього договору оренди землі, звернулася до колишнього голови ФГ « ОСОБА_5 » з проханням порекомендувати їй нового орендаря. Проводячи свою господарську діяльність, та будучи обізнаною із суб`єктами господарювання сільгосптоваровиробниками, ОСОБА_5 порекомендувала укласти договір з ПП «Дар Ланів», який орендував земельні ділянки в межах території Миколо-Гулаківської сільської ради.

Оскільки інтерес ОСОБА_1 , як власниці земельної ділянки, полягав в отриманні орендної плати за користування землею, ОСОБА_1 та ПП «Дар Ланів», домовились між собою про укладання договору оренди землі. При цьому керівником ПП «Дар Ланів», який на той час спірних відносин виступав ОСОБА_6 , був підготовлений та підписаний відповідний договір оренди землі, який був переданий для його подальшого підписання орендодавцем та його реєстрації, посадовим особам, відповідальним за даний напрямок роботи. Державна реєстрація речового права права оренди була здійснена 11.02.2015 року.

З метою оптимізації господарської діяльності приватного підприємства та приведення орендного землекористування до одних часових рамок, було вирішено зробити переукладання договорів оренди, у зв`язку з чим ОСОБА_1 в липні 2016 року було запропоновано також переукласти договір оренди землі, на що позивач надала свою згоду.

Під час укладання договору оренди землі з позивачем, було досягнуто згоди по всім ключовим питанням, дотримання яких є обов`язковим для суб`єктів орендних відносин. Державна реєстрація речового права вищеозначеного права оренди була здійснена 11.08.2016 року, та відповідно було припинено право оренди за договором від 20.01.2015 року.

На підставі наведеного, представник відповідача просив суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів оренди землі та скасування їх державної реєстрації відмовити в повному обсязі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України в новій редакції, справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

З огляду на вищевикладене, подальший розгляд даної справи судом проведено за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, продовжуючи судовий розгляд, в частині, у якій вони не встановлюють нових обов`язків, не скасовують чи не звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи не обмежують їх використання.

Ухвалою суду від 21.06.2017 року від слідчого відділу Казанківського відділу поліції Новобузького ВГУНП в Миколаївській області було витребувано копію судово почеркознавчої експертизи від 16.05.2017 року, проведеної у кримінальному провадженні № 0000489, предметом дослідження якої був договір оренди землі укладений 20.01.2015 року між ОСОБА_1 та ПП «Дар Ланів», а також витребувано від ПП «Дар Ланів» оригінал договору оренди землі, укладеного від 02.08.2016 року між ОСОБА_1 та ПП «Дар Ланів».

Ухвалою суду від 13.07.2017 року було призначено судово-почеркознавчу експертизу, предметом якої був договір оренди землі від 02.08.2016 року.

У зв`язку із неможливістю провести судово-почеркознавчу експертизу, предметом якої був договір оренди землі від 02.08.2016 року Миколаївським науково дослідним експертно криміналістичним центром, ухвалою суду від 14.02.2018 року було призначено повторну судово-почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставлено питання щодо особи, яка виконала підпис під договором оренди землі від 02.08.2016 року, а саме ОСОБА_1 чи іншою особою?

Також, ухвалою суду від 22.11.2017 року було повторно витребувано від слідчого відділу Казанківського відділу поліції Новобузького ВГУНП в Миколаївській області копію судово почеркознавчої експертизи від 16.05.2017 року, проведеної у кримінальному провадженні № 0000489, предметом дослідження якої був договір оренди землі укладений 20.01.2015 року між ОСОБА_1 та ПП «Дар Ланів».

Враховуючи неможливість проведення почеркознавчої експертизи Миколаївським науково дослідним експертно криміналістичним центром, судом забезпечувалось призначення за клопотанням сторін повторної судової почеркознавчої експертизи та комплексної судово-технічної та почеркознавчої експертизи.

Так, ухвалою від 14 лютого 2018 року клопотання представника позивача було задоволено частково, призначено у справі повторну судово почеркознавчу експертизу, доручено її проведення Київському науково дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою суду від 20 березня 2018 року задоволено клопотання експерта та надано додаткові матеріали для проведення експертизи.

Ухвалою суду від 27 серпня 2018 року клопотання представника відповідача було задоволено частково, призначено у справі комплексну почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Одеському науково дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року за клопотанням сторін у справі призначено комплексну судово почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Державному науково дослідному експертно криміналістичному центру МВС України.

В подальшому, оскільки призначені раніше експертизи не надали остаточного висновку по питанню, що підлягали експертному дослідженню, ухвалою суду було від 04 лютого 2019 року було призначено комплексну судово технічну почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково дослідному інституту судових експертиз.

Листом даної експертної установи від 13.05.2019 року № 4928/19-34 повідомлено суд про неможливість проведення судово технічної експертизи та надання висновку. Листом від 10.07.2019 року № 4538-4540/19-32 на адресу суду надійшов висновок експертів за результатами проведення судово почеркознавчої експертизи від 10.07.2019 року № 4538-4540/19-32.

Також, ухвалою суду від 14.08.2019 року було відмовлено директору Київському науково дослідному інституту судових експертиз в поверненні матеріалів експертизи для доопрацювання, експертного висновку та наданні матеріалів цивільної справи для доопрацювання через не встановлення судом обставин щодо наявності технічних описок або помилок.

В ході судового розгляду справи представником відповідача надавався суду проект мирової угоди, який не було підтримано сторонами в подальшому, у зв`язку з чим його було залишено судом без розгляду. Судом також було прийнято відкликання представником позивача клопотання щодо проведення комплексної судово почеркознавчої експертизи.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представники відповідача Євсюков С. ОСОБА_7 . та Курінна І.В. в судовому засіданні просили в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, подали суду клопотання щодо недопустимості доказу висновку експертів за результатами проведення судово почеркознавчої експертизи від 10.07.2019 року № 4538-4540/19-32.

Ухвалою суду від 15.08.2019 року було задоволено клопотання представника позивача щодо виклику судових експертів для надання роз`яснень та пояснень щодо проведеної почеркознавчої експертизи.

Вислухавши доводи позивача та її представника, представників відповідача, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення експерта, суд приходе такого висновку.

В силу приписів ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ст.203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину - волевиявлення учасника правочину, додержання форми правочину визначеного законом та вчинення правочину особою, яка має необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені першою-третьою, п`ятою, шостою частинами ст.203 ЦК України.

За загальним правилом, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (ч.2 ст.207 ЦК України).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 5,9817 га, з кадастровим номером НОМЕР_2 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Миколо-Гулаківської сільської ради Казанківського району, Миколаївської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого Миколо-Гулаківськой сільською радою 29.12.2003 року, що також підтверджується інформаційною довідкою № 79325115 від 01.02.2017 року.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 18048077 від 20.02.2014 року, вбачається укладання між ОСОБА_1 та ФГ « ОСОБА_5 » договору оренди землі, площею 5,9817 га, строком на 5 років, який було зареєстровано у відповідному реєстрі речових прав.

В подальшому, як вбачається з пояснень сторін, через ліквідацію ФГ «Курінна» укладений договір оренди землі від 20.02.2014 року було припинено.

Натомість, з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 33483625 від 11.02.2015 року, вбачається, що на підставі укладеного договору оренди землі від 20.01.2015 року між ОСОБА_1 та ПП «Дар Ланів», державним реєстратором було проведено реєстрацію такого договору, строком оренди на п`ять років.

Згідно дослідженого судом договору оренди землі від 20.01.2015 року, власник земельної ділянки площею 5,9817 га, з кадастровим номером НОМЕР_2 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Миколо-Гулаківської сільської ради Казанківського району, Миколаївської області ОСОБА_1 передала її в оренду ПП «Дар Ланів» строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до договору оренди землі від 02.08.2016 року, власник земельної ділянки площею 5,9817 га, з кадастровим номером НОМЕР_2 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Миколо-Гулаківської сільської ради Казанківського району, Миколаївської області ОСОБА_1 передала її в оренду ПП «Дар Ланів» строком на 10 (десять) років.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 05.08.2016 року на підставі рішення державного реєстратора реєстраційної служби Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області Слободянюка В.О. № 30885996 проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, номер запису про інше речове право 15850675, яке виникло на підставі договору оренди землі від 02.08.2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Дар ланів».

З витягу з кримінального провадження № 0000489 вбачається, що 29.07.2016 року до чергової частини Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від мешканки с. Миколо-Гулак, Казанківського району, Миколаївської області ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_5 підробила документ, а саме, договір оренди землі від 20.01.2015 року.

За вказаним фактом, в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 0000489 від 29.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.358 КК України.

Судом встановлено, що згідно висновку, проведеної в рамках кримінального провадження № 0000489 судової-почеркознавчої експертизи № 80 від 16.05.2017 року, рукописні записи та підпис у графах «Орендодавець» договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Дар ланів», від 20.01.2015 року були виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

З цього приводу, ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 03.12.2018 року у справі № 478/1378/18, провадження 1-кп/481/166/2018 було встановлено, що громадянка ОСОБА_8 діючи на підставі довіреності від імені ПП «Дар Ланів» склала (підробила) офіційний документ договір оренди землі від 20.01.2015 року між ПП «Дар Ланів» та ОСОБА_1 , підписавши його від імені орендодавця ОСОБА_1

Ухвалою цього ж суду за висунутим обвинуваченням у підробці документів громадянці ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України було звільнено останню у зв`язку із закінченням строків давності.

Таким чином, факт відсутності підпису ОСОБА_1 під договором оренди землі від 20.01.2015 року встановлено, та підтверджено в рамках кримінального провадження судовим рішенням.

З іншого боку, за даними висновків проведених експертиз у цивільній справі Миколаївського науково дослідного експертного криміналістичного центру (висновок від 25.10.2017 року № 568) та Київського державного науково дослідного експертно-криміналістичного центру (висновок від 18.12.2018 року № 19/17-3/1/273-СЕ/18) через наявність як збіжних так і розбіжних ознак підписів, остаточний висновок зробити не виявилось можливим.

За висновком Київського науково дослідного інституту судових експертиз від 01.06.2018 року № 4469?4471/18-32, який ухвалою суду від 31.10.2018 року було визнано необґрунтованим, а також висновку даної експертної установи від 10.07.2019 року № 4538-4540/19-32, зроблено висновок, що підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Орендодавець» у договорі оренди землі від 02.08.2016 року, який укладено між ОСОБА_1 та ПП «Дар Ланів» - виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

В судовому засіданні за результатами заслуховування пояснень експерта Київського науково дослідного інституту судових експертиз Чепак В.М., встановлено, що отримавши ухвалу суду про призначення комплексної судової технічно-почеркознавчої експертизи, з метою прискорення її виконання було проведено два окремих види експертиз, а саме: технічної експертизи та почеркознавчої експертизи. При цьому, у зв`язку з неможливістю проведення технічної експертизи, було вирішено направити листа повідомлення до суду про неможливість проведення саме технічної експертизи, в свою чергу почеркознавча експертиза була проведена, висновок якої однозначно вказує, що підпис в договорі оренди землі від 02.08.2016 року зроблено не ОСОБА_1 .

З приводу використаного матеріалу для проведення експертизи, експертом пояснено суду, що під час проведення почеркознавчої експертизи використовувались вільні та експериментальні зразки підпису ОСОБА_1 , визначені в документах відповідно до переліку, який містився в ухвалі суду про призначення експертизи. Також, експертом було виявлено умовно вільні зразки підпису ОСОБА_1 , які містились в наданих експерту матеріалах цивільної справи, які також були використані в ході проведення експертизи.

Після роз`яснень експерта, судом в порядку статті 224 ЦПК України, враховуючи думку сторін, було вирішено продовжити судовий розгляд без необхідності заслуховування пояснень другого експерта Красюк І.П.

Оцінюючи встановлені обставини, а також зібрані докази, в тому числі на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд враховує наступне.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За результатами судового розгляду суду доведено, що ОСОБА_1 , є власницею земельної ділянки площею 5,9817 га, з кадастровим номером НОМЕР_2 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Миколо-Гулаківської сільської ради Казанківського району, Миколаївської області.

Суд вважає також доведеним та встановленим, що договір від 20.01.2015 року про оренду даної земельної ділянки ОСОБА_1 , як сторона в договорі, не підписувала, що підтверджується дослідженими судом копіями з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000392 та ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 03.12.2018 року у справі № 478/1378/18, провадження 1-кп/481/166/2018.

При цьому, суд відхиляє доводи представника відповідача щодо того, що дані матеріали кримінального провадження не мають відношення до даної справи, оскільки договір оренди землі від 20.01.2015 року є одним з предметів спірних правовідносин даної справи.

Наявність наведених обставин та доказів на їх підтвердження сторонами не заперечувались в ході судового розгляду справи.

Що стосується договору оренди землі від 02.08.2016 року, - суд аналізуючи надані сторонами докази, як на підтвердження своїх вимог так і заперечень, оцінюючи висновок експертів від 10.07.2019 року № 4538-4540/19-32 щодо наявності підпису від імені орендодавця в договорі оренди землі від 02.08.2016 року, який належить не ОСОБА_1 , приходить до наступного висновку.

Так, однією з вимог при вирішенні цивільних справ є допустимість доказів. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 78 ЦПК України).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду (ст. 1 Закону України «Про судову експертизу»).

В силу ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до п. 1.2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08 жовтня 1998 р. (у редакції Наказу Міністерства юстиції України №1950/5 від 26 грудня 2012 р., далі - Інструкція), почеркознавча експертиза є різновидом криміналістичної експертизи.

Підставою для проведення експертиз відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ (постанова, ухвала) про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або письмове звернення потерпілого чи сторони захисту кримінального провадження (далі - документ про призначення експертизи (залучення експерта), у якому обов`язково зазначаються реквізити, перелік питань, поставлених експерту, а також об`єкти, що підлягають дослідженню (п. 1.8 Інструкції).

Як зазначено в п. 2.3. Інструкції, експерту забороняється самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно.

Згідно з п.п. 1.3, 1.4 Розділу 1 «Почеркознавча експертиза» Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Методичні рекомендації), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 р. № 53/5 (у редакції наказу від 26 грудня 2012 р. № 1950/5) для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (буквені та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження в справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи, або виконані після відкриття провадження у справі, але не в зв`язку з її обставинами; експериментальні зразки почерку - це такі, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв`язку з призначенням даної експертизи.

Перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) пред`явити їх особі, яка підлягає ідентифікації, а потім позначити кожний зразок, тобто указати, що це вільний зразок почерку (підпису) певної особи (указати її прізвище, ім`я, по батькові), та посвідчити це своїм підписом.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході судового розгляду судом неодноразово було призначено експертизи для з`ясування обставин справи які підлягають встановленню та є предметом доказування.

Так, ухвалою суду від 04.02.2019 року у справі було призначено комплексну судову технічно-почеркознавчу експертизу, де надано на дослідження експертів матеріали справи, експериментальні та вільні зразки підпису ОСОБА_1 .

За результатами проведеної експертизи, у зв`язку з неможливістю проведення судової технічної експертизи, її проведення було припинено. В свою чергу, почеркознавча експертиза була виконана та оформлена відповідним висновком від 10.07.2019 року № 4538-4540/19-32.

Вказаним висновком експертів було встановлено факт неналежності підпису під договором оренди землі від 02.08.2016 року ОСОБА_1 .

В той же час, зі змісту самої експертизи та пояснень експерта вбачається, що в ході проведення експертизи, експертами окрім наданих судом експериментальних та вільних зразків підпису ОСОБА_1 на власний розсуд було використано умовно вільні зразки підпису позивача, які знаходились в матеріалах справи (розписках, підписах в клопотанні, рукописні тексти заяв).

Таким чином, в порушення вимог п. 2.3, 3.5 Інструкції, експерт самостійно визначився з іншими об`єктами дослідження, прийнявши за такі інші зразки підпису позивача, які містились в матеріалах справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо невідповідності висновку експертів від 10.07.2019 року № 4538-4540/19-32 порядку проведення почеркознавчих експертиз, а тому є недопустимим доказом.

Враховуючи встановлені обставини та відсутність інших обставин в підтвердження заявлених позовних вимог, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог, оскільки обставини даної цивільної справи на яких ґрунтуються позовні вимоги щодо визнання недійсним договору оренди землі від 02.08.2016 року не підтверджено належними та допустимими доказами.

Що стосується інших позовних вимог, то суд приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено два випадки укладання договорів оренди землі відносно земельної ділянки, яка належить позивачу. Перший було укладено 20.01.2015 року від імені ОСОБА_1 та ПП «Дар Ланів» строком на п`ять років. Другий, було укладено 02.08.2016 року також від імені ОСОБА_1 та ПП «Дар Ланів» строком на 10 років.

Обґрунтовуючи недійсність договору оренди від 20.01.2015 року позивачем доведено суду факт його підроблення, що було встановлено за результатами досудового та судового слідства в рамках кримінального провадження.

Натомість, факт укладання та реєстрації 02.08.2016 року іншого договору оренди землі від імені ОСОБА_1 та ПП «Дар Ланів» є свідченням припинення зобов`язань за попереднім договором укладеним між вказаними сторонами та як наслідок втрати чинності попереднього договору.

Таким чином, як на момент звернення до суду так і судового розгляду договір оренди землі від 20.01.2015 року не був чинним та припинив існування.

Так, за позицією Верховного Суду України, недійсним може бути визнаний укладений договір оренди, який повинен бути чинним (не розірваний тощо) на момент розгляду справи. Такий висновок випливає з постанови від 01.07.2015 року у справі №3-195гс15, у якій Верховний Суд України вказує про відсутність підстав для визнання недійсним на майбутнє договору оренди, оскільки останній було розірвано сторонами.

Аналогічний підхід викладено Верховним Судом України у постанові від 23.12.2015 року у справі №3-1143гс15, де зазначено, що визнання договору оренди недійсним є неможливим, оскільки предмет спору припинив існування через його розірвання.

Аналіз наведених обставин дає суду можливість прийти до висновку, щодо відсутності на момент розгляду справи предмету спору за договором оренди землі від 20.01.2015 року.

Отже, належним захистом порушених прав та законних інтересів позивача є саме визнання останнього за часом укладення договору оренди землі, позаяк скасування попереднього договору оренди землі не призводить до відновлення порушених прав та законних інтересів.

За таких обставин, позовні вимоги в частині визнання договору оренди землі від 20.01.2015 року недійсним також не підлягають до задоволення.

Щодо вимог про визнання недійсною державної реєстрації договорів оренди від 20.01.2015 року та 02.08.2016 року, то суд враховує, що в контексті заявленої вимоги дані вимоги розглядаються як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку, у зв`язку з чим належним відповідачем у такій справі є ПП «Дар Ланів», право на оренду майна якого оспорюється та щодо якого здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно із ч.5 ст.6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Підпунктом 6 п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Виходячи з положень ст.638 ЦК України, ст.ст.125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ч.1 ст.210 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Аналіз зазначеного положення закону дозволяє зробити висновок, що в судовому порядку може бути скасоване: рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права, документ, на підставі якого проведено державну реєстрацію права, записи про проведену державну реєстрацію права.

В той же час, наведені позовні вимоги мають похідний характер від основних вимог щодо недійсності договорів, а тому в разі відхилення основних вимог не можуть бути також задоволені.

З урахуванням всього викладеного вище, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

З огляду на ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог та сторонами не надано суду розрахунку або розміру витрат при розгляді справи, а також відсутність заяв сторін щодо їх надання після ухвалення судового рішення, суд вважає, що такі витрати слід віднести на їх рахунок.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 76, 81, 89, 141, 209, 229, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Приватного підприємства «Дар Ланів» (56023, Миколаївська область, Казанківський район, с.Миколо-Гулак, вул. Першотравнева, 84, ) про визнання договорів оренди землі недійсними та скасування рішення про їх державну реєстрацію, - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано суддею: 06 вересня 2019 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О.Томашевський