АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/255/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 310020000 Опалинська О. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

Храпка В.Д.,

Бондаренка С.І., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 листопада 2018 року , ухваленого під головуванням судді Опалинської О.П., у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

В березні 2017 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів.

В обґрунтування свої вимог вказувала на те, що близько шести років проживала із відповідачем без реєстрації шлюбу. Від спільно проживання народився син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Факт народження дитини реєстрували разом і за згодою відповідача у свідоцтві про народження дитини було вказано відповідача. На даний час сторони разом не проживають, це близько 6 місяців, і дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється в добровільному порядку від надання матеріальної допомоги. З таких підстав позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімум на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття дитини.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 листопада 2018 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 000 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 березня 2017 року і до повноліття дитини.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах сум платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду змінити в частині визначення розміру аліментів, а саме зменшити розмір аліментів, стягнутих рішенням суду першої інстанції до 500 грн. щомісячно, починаючи з 29 березня 2017 року і до 08 липня 2017 року, до твердої грошової суми в розмірі 50 % прожиткового мінімуму з 08 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення є незаконним, необґрунтованим та постановлене при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, і що при постановленні рішення суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що відповідач надає добровільно матеріальну допомогу, як доказ надав до суду чеки, не врахував суд, що він являється особою, яка має захворювання хребта та цукровий діабет, не має постійної роботи, відсутні у нього у власності автомобілі і будинки. Крім того, має на утриманні дружину, яка має інвалідність ІІІ групи та матір -пенсіонерку. Також судом не було враховано, що позивач має на праві власності земельний пай, за який отримує орендну плату.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_7.

Батьками ОСОБА_7 записані у свідоцтві про народженні ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Вказаний факт сторонами не оспорюється, і відповідач визнає, що ОСОБА_7 являється його сином.

На даний час ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з позивачкою без реєстрації в с. Шендерівка, Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, що підтверджується довідкою № 140 від 23 лютого 2017 року та перебуває на її утриманні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Із врахуванням норм ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідач ОСОБА_5 зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_7.

Проте при встановленні розміру аліментів в сумі 2 000 щомісячно суд не врахував вимоги матеріального права.

Так, відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 СК України той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум на 2019 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01 січня 2019 року встановлено в розмірі 1 626 грн.

Судом першої інстанції не враховано стан здоров'я платника аліментів, наявність непрацездатної дружини та матері.

Докази про те, що відповідач працює будівельником по найму, вирощує свиней і корів, має у власності легковий автомобіль в матеріалах справи відсутні.

Відповідач працює як сезонний працівник в ТОВ «Панда» (Селищанський цукровий завод). Розмір заробітної плати в матеріалах справи відсутній.

Проте суд першої інстанції вказані норми закону та докази , які маються в матеріалах справи не врахував.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про зміну розміру аліментів до 1 000 грн. щомісячно.

Сторони не позбавлені можливості в подальшому звернутися до суду із позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України ( ст. 192 СК України).

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволити частково.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 листопада 2018 року змінити.

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1, РНКОПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_2, РПКОПП НОМЕР_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 000 грн. щомісячно із наступною щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи із 29 березня 2017 року і до повноліття дитини.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: