Справа № 464/101/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/811/2037/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

за участі секретаря: Матяш С.І.

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

в січні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягувати з ОСОБА_1 в свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з його навчанням в розмірі 1/2 частини із всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною 23 років.

В обгрунтування позову покликалася на те, що з 04 травня 1996 року перебувала з ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 , який проживає з нею та перебувають на її утриманні. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 26.02.2003 року із відповідача вирішено стягувати аліменти на її користь на утримання сина до досягнення ним повноліття в розмірі 1/4 частини від його заробітку. На момент звернення до суду з позовом ОСОБА_3 досяг повноліття та навчається у Римському університеті «Ла Сапієнца». У зв`язку із навчанням син потребує матеріальної допомоги, яку вона не взмозі забезпечити в повному обсязі.

Вважає, що відповідач має можливість та зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина, який потребує матеріальної підтримки.

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 14 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 січня 2016 року до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

В решті позову відмовлено.

Рішення суду в межах стягнення суми аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 30 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 квітня 2016 року залишено без задоволення.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Вважає його незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що розгляд справи в суді першої інстанції було здійснено без його належного виклику та повідомлення. Також звертає увагу на відсутність будь яких доказів в матеріалах справи щодо наявності в нього можливості надавати допомогу його повнолітньому сину на навчання. Стверджує, що на його утриманні перебували станом на час розгляду справи та продовжують перебувати його непрацююча дружина та двоє неповнолітніх дітей. Окрім цього, звертає увагу на те, що судом присуджені з нього аліменти в розмірі не меншому 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, в той час, як ОСОБА_2 просила стягувати аліменти на період навчання їхнього повнолітнього сина. Просить рішення Сихівського районного суду міста Львова від 14 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2 , суд виходив з тих обставин, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, яку ОСОБА_1 повинен надавати до закінчення навчання сина, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років.

З таким висновком колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 199 СК України встановлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За вимогами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, як то: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 просила суд стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання їх сина ОСОБА_2 на час навчання у вищому навчальному закладі Римському університеті «Ла Сапієнта» в підтвердження чого долучає лист Римського університету «Ла Сапієнта» від 16.09.2015 року італійською мовою з перекладом на українську мову, який містить відомості щодо порядку оплати за навчання.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в підтвердження того, що ОСОБА_3 навчався чи продовжує навчання у Римському університеті «Ла Сапієнта» чи в іншому навчальному закладі.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України (в редакції, чинній на час вирішення справи судом) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , 01 березня 2005 року уклав новий шлюб із ОСОБА_5 , від спільного проживання з якою у них народилося двоє дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , він ніде не є офіційно працевлаштованим, а його доходи є нерегулярними та мінливими.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з даним позовом, позивач та її представник не долучили до матеріалів справи доказів в підтвердження навчання повнолітнього сина сторін ОСОБА_3 , не доведено необхідності у наданні ОСОБА_3 допомоги у зв`язку з навчанням, а також не доведено наявної можливості у ОСОБА_1 для надання допомоги ОСОБА_3 у випадку його навчання після досягнення ним повноліття.

Колегія суддів вважає, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , оскільки доводи позовної заяви не підтверджені належними доказами, не встановлено, що ОСОБА_3 навчається, не встановлено, що він потребує допомоги у зв`язку з навчанням, а також не встановлено, що його батько ОСОБА_1 має можливість для надання допомоги у випадку навчання ОСОБА_3 , що є підставою для відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 у зв`язку з його недоведеністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

З урахуванням вищезазначеного апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 квітня 2016 року скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 .

Згідно ч.1, п.6 ч.2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки ОСОБА_1 при зверненні до суду з апеляційною скаргою сплатив судовий збір в розмірі 826,8 грн, а позивач звільнений від сплати судового збору у справах даної категорію, ОСОБА_1 підлягає компенсація сплаченого судового збору в розмірі 826 гривень 80 коп. за рахунок держави.

Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст.ст. 274, 367, 368, п.2 ч. 1 ст.374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 квітня 2016 рокускасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини відмовити.

Компенсувати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за рахунок держави сплачений судовий збір в розмірі 826 гривень 80 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 06 вересня 2019 року.

Головуючий: О.М. Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета