ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року

м. Харків

Справа № 641/9076/18

Провадження № 22-ц/818/783/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Бровченка І.О.,

суддів: Бурлака І.В., Колтунової А.І.,

за участю секретаря - Прокопчук І.В.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - ОСОБА_1

заінтересована особа - державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Харківської області Пікула В. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2018 року в складі судді Колодяжної І. М., -

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову про закінчення виконавчого провадження.

Скарга мотивована тим, що 15 листопада 2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист на виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі № 636/5002/16-а про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради поновити ОСОБА_1 та членам його сім'ї пільгу у вигляді 50% знижки плати за жилу площу, за користування житлово-комунальними послугами та паливом, починаючи з 07 листопада 2015 року, який був поданий до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

За виконавчим листом 03 січня 2017 року відкрито виконавче провадження стосовно боржника Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради про зобов'язання поновити йому пільги у вигляді 50 % знижки плати за жилу площу за користування житлово-комунальними послугами та паливом, починаючи з 07 листопада 2015 року.

29 листопада 2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пікула В.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно тексту постанови державного виконавця підставою для винесення постанови став лист УПСЗН адміністрації Слобідського району Харківської міської ради від 01 листопада 2018 року за вих. № 1/8116, яким виконавця повідомлено, що на виконання рішення суду до комунальних підприємств м. Харкова було направлено листи про відновлення пільги у вигляді 50 % знижки за плати за жилу площу, за користування житлово-комунальними послугами та паливом, починаючи з 07 листопада 2015 року ОСОБА_1

ОСОБА_1 зазначає, що про винесену постанову йому стало відомо 06 грудня 2018 року з Єдиного державного реєстру в виконавчих проваджень, копія постанови на його адресу не надсилалася.

Керуючись вимогами ст. 297 КАС України просив суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пікула В.Ю. про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу № 641/5002/16-а від 15 листопада 2016 року, а виконавчий лист повернути до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області для подальшого виконання.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову про закінчення виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 простить ухвалу суду першої інстанції скасувати із закриттям провадження у справі в порядку ЦПК України та направити справу до Комінтернівського районного суду м. Харкова для відкриття провадження в порядку КАС України.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вважає постанову незаконною та необґрунтованою.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд розглянув скаргу в порядку цивільного судочинства та відмовив у відкритті провадження у справі посилаючись на ст. 186 ЦПК України. Вказує на те, що судом було видано виконавчий листа підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова, справа розглядалася в порядку КАС України, тому скарга на постанову державного виконавця була ним подана в порядку КАС України, а не ЦПК України, як помилково вважав суд першої інстанції.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09 січня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2018 року за скаргою ОСОБА_1 на постанову про закінчення виконавчого провадження, заінтересована особа - державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Харківської області Пікула В. Ю.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 січня 2019 року закінчено підготовку апеляційного розгляду справи за скаргою ОСОБА_1 на постанову про закінчення виконавчого провадження, заінтересована особа - державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Харківської області Пікула В. Ю.

Призначено цивільну справу до розгляду судом апеляційної інстанції в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, за таких підстав.

Судом встановлено, що постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 липня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради про позбавлення ОСОБА_1 права пільги згідно Закону України «Про міліцію».

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради поновити ОСОБА_1 пільгу у вигляді 50 % знижки для нього та членів його сім'ї плати за жилу площу, за користування житлово-комунальними послугами та паливом, починаючи з 07 листопада 2015 року. В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

15 листопада 2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист на виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі № 636/5002/16-а про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради поновити ОСОБА_1 та членам його сім'ї пільгу у вигляді 50% знижки плати за жилу площу, за користування житлово-комунальними послугами та паливом, починаючи з 07 листопада 2015 року, який був поданий до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

За виконавчим листом 03 січня 2017 року відкрито виконавче провадження стосовно боржника Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради про зобов'язання поновити йому пільги у вигляді 50 % знижки плати за жилу площу за користування житлово-комунальними послугами та паливом, починаючи з 07 листопада 2015 року.

29 листопада 2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пікула В.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову про закінчення виконавчого провадження.

Роз'яснено позивачу його право на звернення до суду з адміністративним позовом.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам процесуального законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» передбачає, зокрема, й дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства між собою - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Визначення юрисдикційності скарги (заяви) залежить від установлення судами таких обставин: чи вказана скарга є реалізацією учасником справи права на судовий контроль за виконанням судового рішення в конкретній справі, чи це є самостійним правом на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів, їх посадових осіб, виконавця чи приватного виконавця як суб'єктів, наділених владними повноваженнями при вчиненні виконавчих дій.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачені статтею 15 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду адміністративної справи в суді першої інстанції), згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Перелік обставин, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, встановлений частиною 1 ст. 186 ЦПК України, зокрема, згідно з п.1 ч.1 с. 186 ЦПК України, суд своєю ухвалою відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно с. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У частині першій статті 447 та частині першій статті 448 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Поряд із цим, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 20 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;уточнення списку виборців;оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Статтею 4 КАС України передбачено, що адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Згідно з ч. 1, ч. 5 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Як свідчать матеріали справи, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради про позбавлення ОСОБА_1 права пільги згідно Закону України «Про міліцію», таким чином, справа, у якій було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 розглядалася в порядку адміністративного судочинства.

В рамках виконавчого провадження № 53228656 виконувалося рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова в адміністративній справі.

Оскільки виконавчий лист, стягувачем за яким є ОСОБА_1, було видано у порядку адміністративного судочинства, інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, ніж встановлений ч. 1 ст. 287 КАСУ, у даному випадку не встановлено, це виключає юрисдикцію цивільних судів у даній справі.

Підставою для звернення до суду стало ухвалення постанови про закінчення виконавчого провадження від 29 листопада 2018 року в порядку виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду в адміністративній справі.

Тобто, дії державного виконавця стосуються виконання судового рішення, ухваленого в порядку визначеномуКодексом адміністративного судочинства, тому і оскарження таких дій підлягає в порядку визначеному цим кодексом.

При цьому ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав, посилаючись на норми ст. 287 КАС України, тобто, саме в порядку адміністративного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі з тих підстав, що скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд не врахував, що скаржник звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова як адміністративного суду та розгляд справи місцевим загальним судом обґрунтовує вимогами ст. 287 КАС України.

Враховуючи, що звертаючись до місцевого загального суду як адміністративного суду ОСОБА_1 не була дотримана форма звернення (ст. ст. 160, 161 КАС України), суд першої інстанції не був позбавлений можливості залишити скаргу без руху з підстав передбачених ст. 169 КАС України, а не відмовляти у відкритті провадження у справі.

На встановлені вище обставини справи суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Згідно зі ст. 379 ЦПК України, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає підстав для закриття провадження у справі з підстав передбачених ст. 377 ЦПК України, оскільки судом першої інстанції не здійснювався судовий розгляд справи по суті.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Помилкова реєстрація справи в автоматизованій системі документообігу як цивільної, не є підставою для закриття провадження у справі відповідно до вимог ст. 377 ЦПК України.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2018 року про відмову у відкритті провадження постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому, відповідно до ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2018 року - задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2018 року про відмову у відкритті провадження скасувати та направити справу до Комінтернівського районного суду м. Харкова для продовження розгляду зі стадій відкриття провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 лютого 2019 року.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді:

І.В. Бурлака

А.І. Колтунова