Справа № 367/1296/19
Провадження №2/367/3627/2019
06 вересня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі головуючої судді Оладько С.І
за участі секретаря Герус Н
представника позивача ОСОБА_2 М
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ірпені цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу
Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що 21 серпня 2018 року між ним, ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 , було укладено договір позики, на підтвердження якого відповідач надав власноруч складену розписку про отримання коштів.
Відповідно до складеної 21.08.2018 року розписки відповідач отримав від нього грошові кошти в сумі 3147628 (три мільйони сто сорок сім тисяч шістсот двадцять вісім) грн. 00 коп., що в еквіваленті до курсу долара СІЛА становило 113838 (сто тринадцять тисяч вісімсот тридцять вісім) доларів, 28 центів та зобов`язувався повернути отримані ним грошові кошти у строк до 03.09.2018 року.
Після спливу обумовленого розпискою строку, він в усній формі звернувся до відповідача з проханням повернути отримані ним у позику грошові кошти. Однак відповідач просив зачекати, оскільки не мав у наявності такої суми.
В подальшому він неодноразово вимагав від відповідача повернути кошти, отримані ним у борг. Проте його вимоги залишилася відповідачем без задоволення.
Оскільки відповідачем ОСОБА_4 не виконано зобов`язання з повернення позики, відповідно з нього має бути стягнуто на його користь заборгованість за договором, що складається з розміру позики, 3 % річних та інфляційних втрат за весь час прострочення, а також процентів згідно зі ст. 1048 ЦК України.
Позивач просить стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) борг за договором позики в сумі 3 147 628,00 грн., проценти за користування позикою розміром 254 397,33 грн., інфляційні втрати у сумі 219 800,61 грн., 3 % річних розміром 42 428,30 грн., а всього: 3 664 254,20 (три мільйони шістсот шістдесят чотири тисячі двісті п`ятдесят чотири тисячі ) грн. 20 коп.
Позивач та його представник ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився,про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином,причину неявки до суду не повідомив,не подав до суду заяву про відкладення чи про розгляд справи за його відсутності,а також не подав до суду відзив на позовну заяву,у зв`язку з чим суд відповідно до ст.. 280 ЦПК України проголосив по справі заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів.
Суд,заслухавши пояснення позивача та його представника,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»
Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»
Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»
Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»
Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»
У судовому засіданні встановлено,що 21 серпня 2018 року між позивачем, ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 , було укладено договір позики,відповідно до якого позивач передав ,а відповідач прийняв у борг грошові кошти у суммі 3 147 628 (три мільйони сто сорок сім тисяч шістсот двадцять вісім) грн. 00 коп., що в еквіваленті до курсу долара СІЛА становило 113838 (сто тринадцять тисяч вісімсот тридцять вісім) доларів, 28 центів та зобов`язався повернути отримані ним грошові кошти у строк до 03.09.2018 року.Наведені обставини справи підтверджуються копією розписки(а.с.14),оригінал якої було оглянуто у судовому засіданні.
Також,у судовому засіданні було встановлено,що відповідач не повернув позивачу грошові кошти отримані ним згідно договору позики від 21.08.2018р у строк,визначений зазначеним договором.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.. 611 ЦК України «У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом,зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання,якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України "За договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі,визначені родовими ознаками,а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості".
Відповідно до ст. 1049 ЦК України " Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку,що встановлені договором.Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги,позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це,якщо інше не встановлено договором .Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.
3. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.".
Згідно із Правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-79цс14, згідно з якою: «Відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання».
Відповідно до правового висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року № 6-50 цс16, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (частина перша статті 207 ЦК України). Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Верховний Суд України в постанові від 11.11.2015р. по справі №6-1967цс15 зазначив, що договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Вище викладену правову позицію також застосував ВССУ в ухвалі від 21.12.2016р. по справі № 444/2909/15-ц, де додатково зазначив, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі, грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі щодо повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Відповідно до ст.. 1047 ЦК України «Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
2. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.»
Тобто, за умовами ст.. 1047 ЦК України розписка сама по собі посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми і дата написання розписки не свідчить і не може свідчити про її безгрошовість.Крім того,виходячи із вимог ст.. 1046 ЦК України , дата написання розписки не є обов`язковими умовами укладання договору позики.
Відповідно до ст.. 1050 ч 1 ЦК України «Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.»
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Оскільки відповідач ОСОБА_4 зобов`язання з повернення позики у строк до 03 вересня 2018 року не виконав, відповідно до правил ст. 253 ЦК України він є таким, що прострочив виконання зобов`язання з 04 вересня 2018 року.
Відповідно до ст. 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
У судовому засіданні суд дослідив оригінал боргової розписки ,яку надав до суду позивач,розписка не містить жодного посилання на виконання відповідачем договору позики, у зв`язку з чим суд вважає, що боргове зобов`язання відповідачем ОСОБА_4 не виконане.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до ст. ст. 549 - 552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
у постанові № 6-37цс15 від 1 квітня 2015 року Верховний Суд України зробив правовий висновок, зокрема про те, що звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум за договором позики у зв`язку з порушенням умов договору є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань.
у разі прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики, позикодавець вправі вимагати від позичальника сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно зі ст. 625 ЦК України.
Крім того позикодавець має право отримати проценти від суми позики, згідно зі ст. 1048 ЦК України, які нараховуються за період з дати отримання коштів позичальником по день повернення позики, якщо інше не було встановлено укладеним між сторонами договором. Факт повернення суми позики до звернення позивача до суду, але з порушенням встановленого договором позики строку повернення, не звільняє боржника від відповідальності, передбаченої ст. ст. 625, 1048 ЦК України.
Позивачем до суду надано розрахунок суми боргу із врахуванням вимог ст.. 625 ЦК України,а також нарахування процентів відповідно до ст., 1048 ЦК України,даний розрахунок відповідачем по справі не оспорений та не надано доказів тих обставин,що сума боргу із врахуванням вимог ст.. 625 ЦК України та 1048 ЦК України є іншою ніж зазначив позивач,у зв`язку з чим суд відповідно до наданого розрахунку(а.с.15) стягує із відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 21.08.2018 р у суммі 3 147 628 грн, проценти за користування позикою за період з 04.09.2018р по 13.02.2019р у суммі 254 397,33 грн, інфляційні втрати 219 800,61 грн та 3% річних 42 428,30грн за період з 04.09.2018р по 13.02.2019р
Крім того,суд стягує із відповідача на користь позивача судові витрати понесені позивачем на оплату судового збору у суммі 9605 грн.
На підставі ст..525,526,625,1046-1048,1050,1054 ЦК України, ,керуючись ст..ст. 4,10,76,259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України суд , -
Позовну заяву задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,(ідент.код НОМЕР_1 ),проживаючого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,(іден.код НОМЕР_2 ),проживаючого за адресою АДРЕСА_1 заборгованість за договором позики від 21.08.2018 р у суммі 3 147 628 грн, проценти за користування позикою 254 397,33 грн, інфляційні втрати 219 800,61 грн, 3% річних 42 428,30грн,всього стягнути 3 664 254 грн 20 коп (три мілліони шістсот шістдесят чотири тисячі двісті п`ятдесят чотири грн. 20 копп).
Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у суммі 9605 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду буде складено 16.09.2019р.

Копію рішення суду направити відповідачу по справі для відома.

Суддя: С.І. Оладько