ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 650/351/19-ц Головуючий в суді І інстанції Хомик І.І.
Номер провадження 22ц/819/1337/19 Доповідач Орловська Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.,

суддів Кутурланової О.В.,

Майданіка В.В.,

секретар Прушинська О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 червня 2019 року у складі судді Хомик І.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» (надалі ТОВ «СГП «Злато Таврії»), третя особа: Відділ державної реєстрації Управління економічного розвитку інфраструктури Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області, про визнання недійсним додаткового договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації змін в частині продовження права оренди земельної ділянки та припинення договору оренди,

В С Т А Н О В И В :

21 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ТОВ «СГП «Злато Таврії», третя особа: відділ державної реєстрації Управління економічного розвитку інфраструктури Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області, про визнання недійсним додаткового договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації змін в частині продовження права оренди земельної ділянки та припинення договору оренди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 14.04.2008р. між нею та ТОВ«СГП «Злато Таврії» укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого, передала відповідачеві у платне користування належну їй на праві власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що розташована на території Новокам`янської сільської ради В.Олександрівського району Херсонської області, загальною площею 9,77 га, на строк до 01.12. 2018 р.

Вказаний договір зареєстрований у Виликоолександрівському районному відділі земельних ресурсів Управління земельних ресурсів у Херсонській області Державного земельного агентства України за № 4 АА 71600003.

Оскільки продовжувати дію цього договору наміру не мала двічі повідомляла про це орендаря згідно листів від 27.01.2018р. та 28.12.2018р. Проте відповідачем без її відома та особистого підпису зареєстрована додаткова угода від01.01.2015р., якою дію договору оренди продовжено до 31.12.2023р.

Просила визнати недійсним додатковий договір від 01.01.2015р., визнати недійсною та скасувати його державну реєстрацію та визнати припиненим договір оренди, укладений 14.04.2008р., дія якого завершилась 1.12.2018р.

У квітні 2019р. позивач змінила предмет позову і просила визнати недійсним додаткову угоду від 25.07.2012р., скасувати її державну реєстрацію з тих підстав, що не укладала цю угоду, а про її існування довідалась лише в ході розгляду цієї справи.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 червня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суд першої інстанції обґрунтовано тим, що позивач не надала належних та допустимих доказів про те, що підпис у оспореній угоді, виконаний іншою особою. Від проведення почеркознавчої експертизи на підтвердження заперечень наявного у додатковій угоді підпису орендаря, позивач відмовилась. Суд визнав встановленим, що з 2013р. позивач отримувала орендну плату у збільшеному розмірі, визначену додатковою угодою, від розміру визначеному договором оренди в редакції 2008р, а тому позивач була обізнана про зміст додаткового договору. Крім того, позовна заява про визнання недійною додаткової угоди від 25.07.2012р. подана із пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки в порушення норм матеріального та процесуального права суд не надав належної оцінки її заперечень щодо відсутності її волевиявлення на укладання спірної угоди від 25.07.2012р., оскільки дій щодо підписання цієї угоди вона не вчиняла.

Крім того, за змістом вказаної додаткової угоди зміни внесені у основний договір № 4АА 71600003, зареєстрований 2.08.2006р., тоді як у даній справі предметом спору є додаткова угода про внесення змін у договір оренди № 4АА 71600003 від 14.04.2008р.

Висновок суду про те, що факт отримання орендної плати у збільшеному розмірі спростовується змістом п.12 договору оренди, згідно якого розмір орендної плати переглядається щороку, а тому отримання у більшому розмірі не свідчить про її погодження на зміну строку оренди , внесеними у 2012р.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ТОВ «СГП «Злато Таврії» її доводи заперечує та зазначає, що всі зміни умов оренди, у тому числі розмір щорічної орендної плати та строк дії договору підлягають погодженню у письмовій формі, що і відбулось при укладанні угоди від 2012р. Просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду без зміни.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, встановлено наступне.

Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частиною четвертою ст. 124, і ст. 125 ЗК України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Відносини пов`язані з орендою землі регулюються Законом України «Про оренду землі», де ст.ст. 17,18, 20 ( у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин 10.12.2012р.), договір оренди землі укладається у письмовій формі і набирає чинності після його державної реєстрації.

Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У відповідності до п.2, 3 Прикінцевих і перехідних положень Закону України Про внесення змін до Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 11.02.2010р. № 1878 в редакції Закону № 4152 від 09.12.2011р. встановлено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку , встановленому цим Законом , здійснюється з 01 січня 2013р.

До 01.01.2013р. державна реєстрація договорів оренди земельних ділянок проводиться територіальними органами земельних ресурсів.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку, виданого 26.12.2002р., є власником земельної ділянки розміром 9.77 га, для ведення сільськогосподарського виробництва, розміщеної на землях Новокам`янської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області. ( а.с.6).

На підставі договору оренди від 14 квітня 2008р. позивач разом із іншими орендодавцями ( всього 45 осіб) передала відповідачу у строкове оплатне користування на підставах оренди належну їй земельну ділянку.

У п.7 договору визначений строк дії 11 років з моменту реєстрації договору по 01.12.2018р. із наданням орендареві переважного права поновлення договору на новий строк за умови, що орендар не пізніше ніж за шість місяців до завершення строку дії договору повідомить орендодавця про намір продовжити його дію. А також встановлена орендна плата у розмірі 2% річних у сумі 2106,38 грн за кожний рік оренди з врахуванням індексу інфляції.( п.8 договору).

Крім того п.36 встановлений порядок внесення змін умов договору, який здійснюється у письмовій формі за згодою сторін. У разі не досягнення згоди у содовому порядку.

Договір оренди зареєстрований у місцевому відділенні ДП «Центру державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах 22.05.2008р. за № 4АА 71600003 від 14.04.2008р. ( а.с.7-11).

Вказана земельна ділянка фактично використовується орендарем після передання її згідно акту від 22.05.2008р. ( а.с.12,13).

За інформацією з Державного реєстру речових прав, виданою на 21.02.2019р., здійснена реєстрація змін до договору оренди на підставі договору від 25.07.2012р., зареєстрованого у відділі Держкомзему Великоолександрівського району Херсонської області за № ХС НОМЕР_1 .(а.с.16.,17, 42-45).

Як убачається із тексту вказаної угоди, зміни внесені у п.7 та 8 договору оренди земельних ділянок, зареєстрованих 2.08.2006р. за № 4АА 71600003, та передбачають, що договір укладено із 14 квітня 2008р. по 31.12.2023р. Розмір орендної плати визначений 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з врахуванням індексу інфляції за кожний рік оренди.

Власний підпис у тексті цієї угоди позивач не заперечила, від проведення експертизи на встановлення належності їй підпису її представник відмовився, про що подав відповідну заяву у апеляційному суді.

Разом із тим, недійсність вказаної угоди обґрунтовано тим, що зміни вносились у основний договір , зареєстрований 2.08.2006р. за № 4АА 71600003, тоді як цими сторонами первинно укладений договір від 14.04.2008р. за № № 4АА 71600003 від 14.04.2008р.

Заперечуючи наведені доводи, представник ТОВ СГП «Злато Таврії» в ході розгляду справи стверджував, що ОСОБА_1 та решта власників земельних ділянок, зазначених у договорі оренди від 14.04.2008р. не були стороною договору оренди 2.08.2006р. Однак, зміни умов щодо строку дії договору та розміру орендної плати погоджувались орендарем із власниками земельних ділянок, що передали земельні ділянки на підставі обох договорів оренди, у зв`язку із чим допущена описка у договорі від 25.07.2012р.

Суд першої інстанції, надаючи оцінки наведеним підставам недійсності оспореної позивачем частини договору щодо продовження строку його дії до 2023р., встановив, що після укладання додаткової угоди від 25.07.2012р. орендар отримувала орендну плату у розмірі, встановленому п.7 у новій редакції.

Посилання представника позивача на те, що збільшений розмір оплати сприймався орендарем, як виконання умов первинного договору у частині автоматичного перегляду щорічної оплати, не спростовує висновку суду першої інстанції про те, що позивач була обізнана та погодилась на зміну умов первинно укладеного 14.04.2008р. договору оренди, оскільки починаючи із 2012 року ОСОБА_1 приймала виконання зобов`язання орендаря в частині збільшеного розміру орендної плати на підставі укладеного у письмовій формі договору від 25.07.2012р.

У автоматичному порядку могли змінюватись лише орендна плата 2106,38 грн., встановлена договором від 14.04.2008р., у разі виплати сум з врахуванням індексу інфляції. Проте, після погодження зміни розміру орендної плати у 2012р. виплати становили 3% від грошової оцінки земельної ділянки, що значно перевищує первинно встановлений розмір. Ці обставини представник позивача та її представник визнали, та цих висновків суду першої інстанції не заперечувати.

Згідно статей 638, 639 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

До істотних умов договору оренди у тому числі належить умови щодо строку дії та розміру оплати ( ст.15 Закону України «Про оренду землі»).

Враховуючи, що станом на час укладання додаткової угоди від 21.03.2012р., зареєстрованої у встановленому порядку 25.07.2012р. про внесення змін у договір оренди від 14.04.2008р., сторони у письмовій формі погодили істотні умови щодо продовження строку його дії та збільшення розміру орендної плати, виконання за яким в частині обумовлених змін оплати позивач прийняла від орендаря впродовж тривалого часу , суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що на момент укладання спірного договору була у належній формі та з додержанням, визначених ст. 203 ЦК України, необхідних для чинності договору умов, виявлена воля власника земельної ділянки на його укладення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку проте, що відсутні встановлені ст. 215 цього Кодексу підстави недійсності такого правочину.

Оскільки справа розглянута з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 червня 2019р.залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складення повного тексту постанови - 09.09.2019р.

Головуючий ______________ Н.В.Орловська

Судді: ______________ О.В.Кутурланова

______________ В.В.Майданік