АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/165/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 310020000 Коваль А.Б.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

Храпка В.Д.,

Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання , -

в с т а н о в и в :

В липні 2018 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

В обгрунтування позовної заяви вказує на те, що в період з 1998 року по 2000 рік сторони перебували у шлюбі. В період перебування у шлюбі у них народився син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.

З 01 вересня 2016 року ОСОБА_7 навчається на денному відділені ВСП Тальянківського агротехнічного коледжу Уманського національного університету садівництва І-ІІ рівня акредитації, на державній основі.

Так як на утриманні позивачки перебуває двоє дітей, і ОСОБА_7 навчається, тому потрібні кошти для забезпечення навчального процесу та витрат на лікування, позивач змушена звернутися до суду із зазначеним позовом.

З таких підстав просила суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, починаючи з 01 січня 2018 року і до закінчення дитиною навчання до 24 червня 2019 року, але не нижче мінімального розміру аліментів встановлених законодавством.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частина з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 липня 2018 року до закінчення навчання, а саме до 24 вересня 2019 року, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати як незаконне, необґрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що при постановленні рішення судом першої інстанції проігноровано докази проте, що він не в змозі надавати матеріальну допомогу відповідачу і це є не обов'язковою умовою для сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Також суд вийшов за межі позовних вимог, позивач просила стягнути аліменти , починаючи з 01 січня 2018 року і до закінчення дитиною навчання до 24 червня 2019 року, а суд зобов'язав сплачувати аліменти починаючи з 23 липня 2018 року до закінчення навчання, а саме до 24 вересня 2019 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 просить рішення Уманського міськрайонного суду від 10 жовтня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Судом встановлено, що з 1998 року по 2000 рік сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 30 серпня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1.

Позивач ОСОБА_6, яка змінила прізвище після одруження з «ОСОБА_6» на « ОСОБА_6» та відповідач ОСОБА_5 являються батькам ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 22 вересня 1999 року , зроблено запис за № 497, серія НОМЕР_2.

Відповідно до довідки № 188 від 22 березня 2018 року виданої ВСП Тальянківського агротехнічного коледжу Уманського національного університету садівництва ОСОБА_7 навчається на ІІІ курсі коледжу на базі 11 класів, денна форма навчання на державній основі з 01 вересня 2016 року. Термін закінчення навчання 24 червня 2019 року.

Відповідно до довідки № 179 від 21 травня 2018 року виданої Виконавчим комітетом Уманської міської ради Черкаської області ОСОБА_6 дійсно проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею зареєстровані і проживають її діти: син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 находяться на утриманні своєї матері ОСОБА_6

Відповідно до довідок про доходи виданої ФОП ОСОБА_9 № 3 і № 4 від 03 вересня 2018 року, ОСОБА_5 дійсно працює у ФОП ОСОБА_9 за основним місцем роботи з 01 червня 2015 року по теперішній час, займає посаду реалізатора та в період з 01 січня 2018 року по серпень 2018 року загальна сума його доходу становить 29 784 грн.

Також судом було встановлено і сторонами не заперечувалось, що відповідач матеріальної допомоги на повнолітнього сина не надає.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейний кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Визначаючи підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, судом враховано правила статей 182, 199 СК України, надано оцінку зібраним у справі доказам для визначення належного до сплати розміру аліментів.

Також судом встановлено, що відповідач є працездатною особою і законом встановлено його обов'язок надавати матеріальну підтримку сину, який навчається та потребує матеріальної допомоги.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі про те, що відповідач не має матеріальної можливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом, оскільки він має неповнолітнього сина та дружину, які постійно хворіють і потребують постійного медичного лікування і значна частина доходу йде на сплату комунальних послуг та підтримання скромного існування, а невелика заробітна плата не дає змоги сплачувати аліменти на повнолітнього сина, є необґрунтованими, оскільки вказані обставини враховані у суді першої інстанції та їм була надана належна оцінка.

При цьому необхідність утримувати іншу неповнолітню дитину не виключає обов'язку відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання і яка її потребує.

Проте, стягуючи кошти на утримання повнолітнього сина на час навчання, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до довідки ВСП Тальянківського агротехнічного коледжу Уманського національного університету садівництва від 22 березня 2018 року термін закінчення навчання 24 червня 2019 року. Суд в рішенні вказав дату до якої стягуються кошти 24 вересня 2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Але суд першої інстанції ці вимоги закону не врахував.

Тому рішення суду в цій частині підлягає зміні і стягнення коштів до 24 червня 2019 року, а не до 24 вересня 2019 року.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

В ч. 2 ст. 182 СК України вказано про мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не можу бути менший, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Син ОСОБА_7 досяг повноліття і не є дитиною в розумінні Сімейного кодексу України.

Тому вказівка в рішенні суду про стягнення не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку є помилковим.

Тому рішення в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 жовтня 2018 року змінити.

Змінити дату до якої стягуються аліменти з 24 вересня 2019 року на 24 червня 2019 року.

Виключити із резолютивної частини рішення суду вказівку про стягнення не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: