Справа № 263/780/19
Провадження № 2-о/263/75/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, перевіривши матеріали заяви ОСОБА_2, заінтересована особа Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту належності трудової книжки та факту виконання трудової участі у громадському господарстві,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява ОСОБА_2, в якій він просить встановити факт належності йому трудової книжки № 1230263 від 05 лютого 1982 року та встановити факт виконання трудової участі у громадському господарстві за період з 1976 по 1994 рік у колгоспі за трудовою книжкою № 1230263 від 05 лютого 1982 року (записи 1 та 10), які є підтвердженням його стажу роботи у колгоспі.

На обґрунтування вимог заяви ОСОБА_2 посилається на те, що починаючи з 01 серпня 1976 року він прийнятий до членів колгоспу ім. XXII з'їзду КПРС Тельманівського району Донецької області та 01 грудня 1976 року направлений на навчання до СПТУ № 9 с. Гранітне, про що свідчить запис у трудовій книжці. Пізніше заявник направлений до Ворошолоградського сільськогосподарського інституту за спеціальністю механізація сільського господарства, про що свідчить запис № 4 в його трудовій книжці та копія диплому серія Д-І № 364535 від 28 липня 1982 року. Після навчання в інституті 28 липня 1982 року заявника прийняли знов до членів колгоспу, про що свідчить запис № 5 у трудовій книжці № 1230263 від 05 лютого 1982 року.

У звязку з досягненням пенсійного віку заявник звернувся до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з відповідними документами для оформлення пенсії. Але при перевірці документів працівником Пенсійного фонду виявлено виправлення та помилки в оформленні трудової книжки заявника, а саме: запис дати місяця народження, записи за періоди з 01 серпня 1976 року по 09 травня 1994 року зазначені римськими цифрами. Крім того. у трудовій книжці заявника на сторінках 18-19 зазначене виконання трудової участі у громадському господарстві за період з 1976 по 1994 рік у колгоспі, яке є підтвердженням мого стажу роботи у такому, що регулюється Постановою № 310 від 21 квітня 1975 року, «Про трудові книжки колгоспників», для зарахування йому даного стажу в загальний стаж, та є невідповідність до п. 6. Постанови, а саме «.. Все записи в трудовой книжке заверяются во всех разделах за время работы в колхозе подписью председателя колхоза или специально уполномоченного правлением колхоза лица и печатью». Тобто щорічно виконання трудової участі заявника у громадському господарстві має бути підтверджено підписом голови колгоспу та печаткою. Але у трудовій книжці підпис голови колгоспу та печатка зазначено тільки після 1994 року. Тому, на підставі викладеного та суттєвих помилок при оформленні заявнику трудової книжки, виникла необхідність для звернення до суду.

Вирішуючи питання про відкриття провадження за указаною заявою, суддя виходить з наступного.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тобто, окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Сутністю провадження у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що у ньому відсутній спір про право, обєктом судового захисту є охоронюваний законом інтерес, предметом судової діяльності є встановлення визначених юридичних фактів з метою подальшого здійснення заявниками своїх субєктивних прав.

Спір про право повязаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням субєктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПК).

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом в порядку окремого провадження.

Зазначений у частині першій ст. 315 ЦПК України перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, не є вичерпним, за змістом частини другої ст. 315 ЦПК України суд може встановлювати факти, які тягнуть для заявника певні правові наслідки, а саме, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом установлено, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_2 у період з 1976 по 1994 року працював у колгоспі.

Обґрунтовуючи необхідність встановлення факту, що має юридичне значення, заявник посилається на те, що під час його звернення до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області для оформлення пенсії виявлені помилки в оформленні трудової книжки та відсутність печатки та підпису голови колгоспу.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» надано роз'яснення, що при вирішенні питання про підвідомчість таких справ суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу провадиться районними (міськими) відділами соціального захисту населення на підставі показань свідків; у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов'язана необхідність встановлення цього стажу.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлено, що у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості, зокрема стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року (далі - Порядок підтвердження періодів роботи).

Пунктом 3 Порядку підтвердження періодів роботи передбачено, що підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

За змістом пунктів 5, 6 вказаного Порядку комісія є спеціально створеним колегіальним органом, основним завданням якої є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку.

Пунктом 10 Порядку підтвердження періодів роботи передбачено, що рішення про результати розгляду заяви приймаються більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою або його заступником.

Рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку (пункт 16 Порядку підтвердження періодів роботи).

Таким чином, для встановлення факту на підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника законом встановлено окремий порядок, з урахуванням якого ОСОБА_2 для розгляду питання про підтвердження факту виконання трудової участі у громадському господарстві за період з 1976 по 1994 рік мав звернутися до спеціально створеної пенсійним фондом комісії та за результатами прийняття цією комісією відповідного рішення не позбавлений можливості його оскаржити у Пенсійному фонді України або до суду.

Отже наведеними нормами матеріального закону врегульоване питання саме оскарження відмови до спеціально створеної пенсійним фондом комісії у підтвердженні періоду роботи у судовому порядку, що у відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України вказує на інший порядок встановлення заявленого ОСОБА_2 факту.

У силу вимог ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 1, 3 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У тому разі, коли буде виявлено, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З огляду на підстави й предмет заяви про встановлення факту, враховуючи, що під час вирішення питання про відкриття провадження у справі вбачається спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2Я про встановлення указаного факту.

Керуючись ст. ст. 3, 293, 294, 315, 318 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту належності трудової книжки та факту виконання трудової участі у громадському господарстві відмовити.

Розяснити ОСОБА_2 його право на звернення до суду у порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.М. Музика