ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/93/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 310000000 Демчик Р.В. Доповідач в апеляційній інстанції Храпко В.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Храпка В.Д.,

Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Демчика Р.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання неповнолітньої особи без згоди батька, треті особи: Служба у справах дітей Черкаської міської ради, Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_2 про надання дозволу на зняття з реєстрації та нову реєстрацію місця проживання неповнолітніх дітей.

При цьому зазначала, що із відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані в АДРЕСА_1 проживають в АДРЕСА_2 . На даний час шлюб із відповідачем розірваний. В жилому будинку по АДРЕСА_1 , де зареєстровані діти на даний час, проживати неможливо в зв`язку з його аварійністю.

Вона звернулася до Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради про зняття із реєстрації дітей за адресою АДРЕСА_1 і реєстрацію за адресою АДРЕСА_3 . Але їй було відмовлено в зв`язку із відсутністю на це згоди відповідача ОСОБА_2 . Тому просила надати їй дозвіл на зняття із реєстрації по АДРЕСА_1 і реєстрації місця проживання в кв. АДРЕСА_2 неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати, як постановлене із порушенням норм матеріального і процесуального права, висновок суду не відповідає обставинам справи та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування та ухвалення нового рішення.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте таким вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 за взаємною згодою обох батьків, а тому позов не підлягає до задоволення.

Але такі висновки суду не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі із 24 вересня 2005 року.

Від шлюбу мають двох дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка по справі ОСОБА_1 і діти зареєстровані за адресою в АДРЕСА_1 : неповнолітній син ОСОБА_5 із 18 серпня 2006 року, а малолітній син ОСОБА_6 із ІНФОРМАЦІЯ_3 грудня 2016 року. За даною адресою зареєстрована також позивачка ОСОБА_1 із 11 лютого 2001 року.

Власником 8/25 часток жилого будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_7

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 відповідно до свідоцтва про право власності від 24 березня 2004 року, одержаного відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та зареєстрований за даною адресою 28 серпня 2002 року.

23 січня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася із заявою до органу реєстрації Управління із питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради про зняття із реєстрації місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і сина ОСОБА_4 , 14 червня 2016 року.

24 січня 2019 року Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради відмовлено в знятті із реєстрації ОСОБА_8 в зв`язку із тим, що в поданій заяві відсутня згода дитини, а в знятті із реєстрації ОСОБА_9 в зв`язку із відсутністю згоди батька дитини.

Фактично неповнолітній ОСОБА_8 і малолітній ОСОБА_9 проживають за адресою АДРЕСА_3 . Даний факт сторонами не оспорений.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 22 лютого 2019 року, складеного начальником відділу захисту прав дітей та головним спеціалістом відділу захисту прав дітей Служби в справах дітей Черкаської міської ради у помешканні за адресою АДРЕСА_1 через технічний стан будинку не створено належних умов для проживання дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного із них, з ким вона проживає.

У разі спору про місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного із з них, з ким вона проживає.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» зняття із реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Згідно ст. 10 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 затверджено Правила реєстрації місця проживання (далі Правила).

Відповідно до п. 11 Правил орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо особа не подала необхідних документів або інформації.

Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення в заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Згідно п. 26 Постанови зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника за формою з додатком 11.

Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого із батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого із батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Аналогічні правила реєстрації місця проживання дітей встановлені в п. 18 Правил.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Судом з достовірністю встановлено, що діти сторін: син ОСОБА_5 і син ОСОБА_6 із самого народження проживають за адресою: АДРЕСА_4 АДРЕСА_2 .

За даною адресою проживали і їх батьки.

Тому відмова відповідача в дачі згоди на реєстрацію своїх неповнолітніх дітей за адресою їх проживання є незаконною.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає до скасування із постановленням нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання неповнолітньої особи без згоди батька, треті особи: Служба у справах дітей Черкаської міської ради, Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради задоволити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на зняття з реєстраційного обліку по АДРЕСА_1 та реєстрацію місця проживання за адресою АДРЕСА_3 неповнолітніх ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 без згоди батька ОСОБА_2 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Судді: