Номер провадження: 22-ц/813/3908/19
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря - Ющак А.Ю.

Осіб, що беруть участь у справі:

Представник відповідача- Черток О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2

-про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

25.09.2017 року ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» звернулась до суду з вимогами про стягнення з ОСОБА_1 на їх користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі -20 684,55 грн. та судові витрати.

Вимоги обґрунтовують тим, що 18.05.2016 року сталась дорожно - транспортна пригода в результаті котрої постановою Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного адмінправопорушення за ст.124 КПАП України.

Автомобіль «Деу» д.н. НОМЕР_1 був застрахований на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 3014/218/002843 від 19.12.2015 року.

На підставі звіту експерта та страхового акту № 22663/1 страхове відшкодування становить 20 684,55 грн. перераховано, згідно заяви Страхувальника відповідно платіжного доручення № 105122 від 14.06.2016 року.

Посилаючись на вимоги ст.27 Закону України «Про стахування» ст.1188 ЦК України просили відшкодувати їм зазначену суму з особи винної в ДТП.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2018 року в задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

В силу ст.372 ч.2 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення сторін, що з`явились, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог районний суд виходив з того, що позивач не навів достатніх, достовірних та допустимих доказів стосовно розміру шкоди, спричиненою ДТП, розміру страхового відшкодування ,яке повинно бути виплачено третій особі за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

З таким висновком районного суду погодитись не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України визначає, що відповідно до ст. 6 даного кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Також ст. 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на гласний розсуд.

Відповідно до договору № 3014/218/002843 від 19 грудня 2015 року с ПАТ "Страхова компанія "Універсальна з ОСОБА_2 уклала договір добровільного страхування автомобіля ВН 1234ЕА DEWOO Matiz/( а.с.5)

18.05.2016 року в м. Одеса відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю томобіля марки «Деу» д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля ірки «ВАЗ» д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Причиною ДТП стало те, що Відповідач при перестроюванні з правої смуги в ліву, не надав реваги в русі автомобілю, внаслідок чого, допустив зіткнення з автомобілем «Деу» д.н.з НОМЕР_1 , в зультаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 було ізнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України.

Публічним акціонерним товариством страхова компанія «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплату, на підставі звіту експерта, рахунку та страхового акту № 22663/1 страхового відшкодування в сумі 20 684,55 грн.

Страхове відшкодування було перераховане, згідно заяви Страхувальника про перерахунок коштів на рахунок Страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням № 105122 від Ю6.2016 р.

Згідно з положенням ст. 27 Закону України «Про страхування»: «До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відпоповідальної за заподіяний збиток».

Відповідно до ст.1188 ЦК України при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За нормою ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Таким чином, районний суд дійшов правильного висновку, що Страховик, який виплатив страхове відшкодування, згідно із законодавством має право пред`явити грошову вимогу до особи, відповідальні за заподіяні збитки.

Проте , районний суд дійшов помилкового висновку, що позивач порушив п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а саме - не здійснив виклик на огляд пошкодженого автомобіля так як їх присутність не є обов`язковою.

Виплата страхового відшкодування проведена відповідно до Рахунку-Фактури № АП-00001425. Виплата суми страхового відшкодування підтвердженням є платіжне доручення.

Згідно вимог п.п. 38.1.1 п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній по справі № 6-1цс14, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», слід зазначити, що у зв`язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов`язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.

Крім того, згідно правової позиції, наданої Верховним Судом України у постанові від 20.01.216 року (Справа № 2808цс15), право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За таких обставин, колегія апеляційного суду вважає, що позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 20 684,55 грн., підтверджено належними та допустимими доказами що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, право вимоги до якої є абсолютним, що відповідає правовій позиції, наданій Верховним Судом України у постанові від 20.01.216 року (Справа № 2808цс15).

Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням зазначеного та в силу ст.376 ч.1 п.3.4.ЦПК України судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення заявлених вимог.

В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 4000 грн, сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду в розмірі 1600 грн. та за подачу апеляційної скарги в сумі 2400 грн.

Керуючись ст. 367,368,374,376 ,381,382,384,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2018 року скасувати, прийняти постанову.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" ( юридична адреса: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки,9 Код ;р/ НОМЕР_4 у ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Київ МФО 380805) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі -20 684,55 грн. та судові витрати 4000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 05.09.2019 року.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда

-

Т.В.Цюра