КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7721/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. Київ

Справа № 369/13872/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Вергелес О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 березня 2019 року, постановлену у складі суддіПінкевич Н.С.,

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Браво» - про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Ухвалою Києво-Святошинського районногосуду Київської області від 19 березня 2019 року у справі за позовомОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Браво» про стягнення боргу по договору позики призначено судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

- чи перебував ОСОБА_4 в момент виконання підпису та написання власного прізвища та ініціалів у заяві від 04 липня 2017 року у незвичному стані, в тому числі під психологічним тиском?

- чи виконані ОСОБА_4 підпис та написання власного прізвища та ініціалів у заяві від 04 липня 2017 року під впливом збиваючих факторів, в тому числі під примусом?

- чи перебував ОСОБА_4 в момент виконання рукописного тексту у розписках від 30 травня 2018 року та від 10 липня 2018 року у незвичному стані, в тому числі під психологічним тиском?

- чи виконані ОСОБА_4 рукописні тексти у розписках від 30 травня 2018 року та від 10 липня 2018 року під впливом збиваючих факторів, в тому числі під примусом?

Не погоджуючись з ухвалою, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що заява від 04 липня 2017 року, посвідчена належним чином приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В., відповідачем не оскаржена, не визнана недійсною, а отже, нотаріусом правильно встановлено, що відповідач своїм підписом на заяві підтвердив, що діяв на власний розсуд та без будь-якого примусу, розумів та дійсномав намір на укладення вказаної заяви про отримання ним у період з лютого 2014 року по березень 2017 року грошових готівкових коштів для поповнення оборотних засобів та розширення виробничої бази ТОВ «БРАВО». При цьому момент виконання підпису виключає можливість особи хвилюватись, перебуваючи під впливом особистих емоцій, пов`язаних з впливом сторонніх осіб. Вважає, що винесення на судову почеркознавчу експертизу вказаних запитань є безпідставним та необґрунтованим.

При постановленні оскаржуваної ухвали відповідач був відсутній, а тому у нього не було відібрано зразки почерку для проведення судової почеркознавчої експертизи.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі суду не зазначено дата та місце проведення відібрання зразків підписів відповідача, а тому апелянту невідомо, за яких обставин, коли та ким відбиратимуться вищевказані зразки.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_5 підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_6 заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши думку учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа - ТОВ «Браво» про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги обґрунтовували тим, що відповідно до заяви, яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрована за № 1724, 14 липня 2017 року ОСОБА_4 , який є учасником ТОВ «Браво», власником частки у статутному капіталі товариства у розмірі 51 %, в період з лютого 2014 року по березень 2017 року отримав від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1 403 703 грн.; від ОСОБА_1 - грошові кошти у розмірі 1 403 703 грн.; від ОСОБА_3 - грошові кошти у розмірі 1 403 703 грн. для поповнення оборотних засобів та розширення виробничої бази ТОВ «Браво». Загальна сума отриманих коштів складає 4 211 109 грн. Станом на 28 вересня 2018 року зобов`язання ОСОБА_4 не виконав, грошові кошти на підприємство ТОВ «Браво» не вносились.

Позивачі звертались до відповідача ОСОБА_4 з вимогою повернути невнесені грошові кошти, які мали бути спрямовані на поповнення оборотних засобів та розширення виробничої бази товариства. Однак відповідач ухиляється від виконання вказаного вище зобов`язання, на всі прохання та вимоги повернути кошти відповідав відмовою, що свідчить про те, що своїми діями, які полягають у зловживанні довірою, привласнив вказані грошові кошти у загальній сумі 4 211 109 грн.

На численні прохання позивачів відповідач, на підтвердження свого наміру повернути грошові кошти, надав розписку від 30 травня 2018 року, згідно з якою останній зобов`язується повернути грошові кошти відповідно до графіку: з червня 2018 року - по січень 2019 року. 10 липня 2018 року відповідач надав іншу розписку, в якій зобов`язується повернути грошові кошти в два етапи - до 31 грудня 2018 року та 30 квітня 2019 року. Проте в порушення взятих на себе зобов`язань по договору позики, не зважаючи на численні нагадування, до даного часу відповідач не повернув позивачам позичені кошти.

У відзиві на позовну заяву, відповідач ОСОБА_4 посилався на те, що заява та розписки були написані ним під психологічним тиском та примусом позивачів, пов`язаних із конфліктом між ним та одним із позивачів - ОСОБА_1 щодо ведення господарської діяльності ТОВ «Браво», учасником якого є він та ОСОБА_1

19 березня 2019 року відповідач звернувся до суду з клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи щодо заяви від 04 липня 2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В., зареєстрованої в реєстрі за № 1724, та розписок від 30 травня 2018 року та 10 липня 2018 року, в якій поставити наступні питання:

- чи перебував відповідач в момент виконання підпису та написання власного прізвища та ініціалів у заяві від 04 липня 2017 року у незвичному стані, в тому числі під психологічним тиском?

- чи виконані відповідачем підпис та написання власного прізвища та ініціалів у заяві від 04 липня 2017 року під впливом збиваючих факторів, в тому числі під примусом?

- чи перебував відповідач в момент виконання рукописного тексту у розписках від 30 травня 2018 року та від 10 липня 2018 року у незвичному стані, в тому числі під психологічним тиском?

- чи виконані відповідачем рукописні тексти у розписках від 30 травня 2018 року та від 10 липня 2018 року під впливом збиваючих факторів, в тому числі під примусом?

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 березня 2019 року призначено у даній справі судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені вищезазначені питання, запропоновані відповідачем у клопотанні.

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України .

Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що для вирішення спірних питань, необхідні спеціальні знання, а тому клопотання про призначення експертизи суд вважав обґрунтованим, зобов`язавши ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надати експертам оригінали заяв та розписок, а також забезпечити надання експерту необхідних документів на вимогу експерта. Також суд зобов`язав ОСОБА_4 надати зразки почерку та підпису, забезпечити надання експерту необхідних та належних документів на вимогу експерта.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції у повному обсязі неможливо, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.2 ч.2 ст.76 ЦПК України висновок експерта є одним з видів доказів по справі .

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. (стаття 1 Закону України « Про судову експертизу»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, сторонами ( стороною ) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Частиною 5 ст. 12 ЦПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Враховуючи вимоги викладених норм ЦПК України, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 про безпідставність призначення судової почеркознавчої експертизи, оскільки ОСОБА_4 як відповідач у справі зобов`язаний довести обставини, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Враховуючи, що зазначені обставини потребують спеціальних знань, судом першої інстанції обґрунтовано вирішено клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Разом з тим, як вбачається зі змісту ухвали та матеріалів справи, суд першої інстанції при вирішенні клопотання про призначення експертизи та постановленні відповідної ухвали допустив порушення вимог ст. 104 ЦПК України щодо порядку збору та надання експертам матеріалів, які надаються для дослідження.

Так, норма ч. 1 ст. 104 ЦПК України зобов`язує суд зазначити в ухвалі про призначення експертизи перелік матеріалів, що надаються для дослідження.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

Матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи. При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів (ч.1, 3 ст. 107 ЦПК України).

Порядок та умови проведення судових експертиз врегульовані Законом України «Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертних та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5.

Відповідно до п. 3.1, 3.2, 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, експертиза проводиться після подання органом, який її призначив (залучив експерта), матеріалів, оформлених згідно з вимогами процесуального законодавства та цієї Інструкції.

До експертної установи (експерту) надаються: документ про призначення експертизи (залучення експерта), об`єкти, зразки для порівняльного дослідження та, за клопотанням експерта, - матеріали справи (протоколи оглядів з додатками, протоколи вилучення речових доказів тощо).

У документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються, серед іншого , такі дані: обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до п. 3.4 вищезазначеної Інструкції, вилучення об`єктів, що підлягають дослідженню, та відібрання зразків оформлюються протоколом згідно з вимогами процесуального законодавства. У них, крім загальних реквізитів такого роду документів, зазначається, які саме зразки були вилучені або відібрані, їх кількість, умови відбору або вилучення, а також інші обставини, що мають значення для вирішення поставлених питань.

Пунктом 1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертних та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, визначено порядок підготовки та призначення почеркознавчої експертизи.

Згідно з п. 1.3. рекомендацій, для проведення досліджень орган, який призначив експертизу (залучив експерта), повинен надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Пунктом 1.4. зазначених рекомендацій, визначено, що у документі, що є підставою для проведення експертизи, орган , який призначив експертизу , зобов`язаний зазначити документи, у яких містяться вільні, умовно-вільні зразки почерку та (або) підпису особи.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку та (або) підпису, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами; експериментальні зразки почерку та (або) підпису, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв`язку з призначенням такої експертизи.

Вільні зразки по змозі повинні відповідати об`єкту, який досліджується, за часом виконання, за видом матеріалів письма (папір, олівець, кулькова ручка тощо), за формою документа (накладні, відомості тощо), за його змістом та цільовим призначенням (п. 1.5 Рекомендацій).

Відповідно до 1.6. та п 1.7. рекомендацій, експериментальні зразки посвідчуються органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта). У посвідчувальному написі зазначаються прізвище, ім`я та по батькові виконавця, а також особливості зразка (написані лівою рукою, спеціальним шрифтом тощо).

Згідно з п. 1.10. рекомендацій, при вилученні вільних зразків підписів особи, від імені якої виконано досліджуваний підпис, слід відшукувати документи з варіантом підпису, найбільш схожим на підпис, що досліджується. Такі підписи найчастіше зустрічаються у документах, аналогічних досліджуваному.

Таким чином, суд, на виконання вимог ст. ст. 104, 107 ЦПК України, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертних та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, повинен надати експерту об`єкти дослідження (оригінали досліджуваних документів) і зразки для порівняльного дослідження: вільні зразки підпису (почерку) відповідача ОСОБА_4 станом на час вчинення оспорюваних правочинів, а також умовно-вільні та експериментальні зразки.

З матеріалів справи вбачається, відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні під час постановлення оскаржуваної ухвали 19 березня 2019 року особисто не був присутній і в судовому засіданні, в присутності учасників справи, судом не були відібрані від відповідача експериментальні зразки почерку та підпису.

Крім того, відповідачем та його представником не надано до суду документів, які б містили вільні зразки підпису ОСОБА_4 , що були виконані у період часу, близький до часу вчинення заяви від 04 липня 2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В., зареєстрованої в реєстрі за № 1724, та написання розписок від 30 травня 2018 року та 10 липня 2018 року.

Вказуючи в оскаржуваній ухвалі про зобов`язання відповідача надати зразки почерку та підпису, забезпечити надання експерту необхідних документів на вимогу експерта, суд першої інстанції залишив поза увагою вимоги ч. 2 ст. 107 ЦПК України, яка забороняє експерту з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи та спілкуватися з учасниками судового процесу поза межами судового засідання, крім випадків вчинення інших дій, безпосередньо пов`язаних із проведенням експертизи.

Таким чином, призначаючи судово-почеркознавчу експертизу, суд першої інстанції, в порушення норм процесуального права, не зазначив в ухвалі перелік об`єктів, що підлягають дослідженню, у тому числі порівняльних зразків, що направляються експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи, які мають значення для проведення експертизи.

Зокрема, в ухвалі не зазначено переліку документів, в яких містяться вільні та умовно-вільні зразки почерку та підпису відповідача, не долучено такі документи до матеріалів справи; не долучено до матеріалів справи відібрані у судовому засіданні експериментальні зразки підпису та почерку відповідача ОСОБА_4 .

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд, всупереч нормам процесуального права, порушив порядок призначення експертизи, ухвала не відповідає нормам процесуального права - ст. ст. 104, 107 ЦПК України, що є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375-379, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 березня 2019 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 вересня 2019 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.