Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/930/19
У Х В А Л А

30 січня 2019 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О. В. розглянувши заяву ОСОБА_1, про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

25.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просив вжити заходів забезпечення позову у справі за його позовом до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, приватний виконавець ОСОБА_4, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, шляхом заборони приватному виконавцю виконавчого округу м. Київ ОСОБА_4 та будь-якому іншому приватному чи державному виконавцю проводити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №279 від 22.10.2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зобовязати приватного виконавця виконавчого округу м. Київ ОСОБА_4 винести постанову про зупинення виконавчого провадження №56163949 до вирішення спору по суті. Заяву обґрунтовує тим, що 19.03.2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було ухвалено рішення у справі №357/15731/17 про відмову у задоволенні позовних вимог АТ «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_1, про звернення стягнення на предмет іпотеки. Станом на 20.08.2018 року судове рішення набрало законної сили. 23.01.2019 року він отримав від приватного виконавця ОСОБА_4 постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.11.2018 року ВП №57710568 та копію виконавчого напису нотаріуса №279 від 22.10.2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, згідно якого запропоновано задовольнити вимоги АТ«ОСОБА_2 Аваль» у розмірі 1 109 195,52 грн. станом на 22.10.2018 року шляхом звернення стягнення на квартиру №8, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Митрофанова , 1, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. Зазначений лист було направлено на адресу його місця реєстрації: АДРЕСА_1, а в постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено, що я він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча він ніколи не проживав за цією адресою. На сьогоднішній день, приватним виконавцем активно проводиться стягнення з нього коштів та реалізацію його майна, доказом чого є отримані ним постанови про опис та арешт майна боржника від 06.12.2018 року та постанова про призначення субєкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні від 06.12.2018 року, а 24.01.2019 року він отримав лист від ДП «СЕТАМ» за № 336/18-18-19 від 09.01.2019 року, яким його було повідомлено, що квартиру виставлено на продаж, який відбудеться 01.02.2019 року. Приватний виконавець навіть не надіслав йому звіт про оцінку майна, а вже виставив його на продаж, тому дії приватного виконавця порушують його права. Враховуючи можливі реальні ризики продажу майна, а саме нерухомого майна двокімнатної квартири №8, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Митрофанова, 1, просив невідкладно вжити заходів забезпечення позову.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд виходить з наступного.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам, які містяться у Главі 10 Розділу І ЦПК України, підстави для її повернення заявнику відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з предявленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Пункт 2, 6 частини 1ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії та зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов'язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК Українизабезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільногопроцесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Враховуючи, що позивачем обґрунтовано наявність зв'язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1, про забезпечення позову, задовольнити.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, приватний виконавець ОСОБА_4, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, заборонити приватному виконавцю виконавчого округу м. Київ ОСОБА_4 та будь-якому іншому приватному чи державному виконавцю проводити стягнення на підставі виконавчого напису № 279 від 22.10.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зобовязати приватного виконавця виконавчого округу м. Київ ОСОБА_4 зупинити виконавче провадження № 57710568 щодо виконавчого напису № 279, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 22.10.2018 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала складена 30.01.2019 року.

СуддяОСОБА_5