Провадження № 2/522/6305/19
РІШЕННЯ

09 вересня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Домусчі Л.В.

за участю секретаря - Вадуцкої В. І.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 20.06.2019 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Ухвалою суду від 02.07.2019 року позовну заяву залишено без руху.

18.07.2019 року до суду надійшла заяву на виконання ухвали суду від 02.07.2019 року.

Ухвалою суду від 22.07.2019 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання на 09.09.2019 року.

У позовній заяві позивач посилається на те, що сімейне життя між сторонами не склалося із-за різних характерів, життєвих прагнень та поглядів на подружнє життя. Почуття поваги та кохання подружжям один до одного втрачено. Суперечок про поділ майна. позивач та відповідач не мають. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечить їх інтересам. На даний момент їх шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливі.

У підготовче засідання 09.09.2019 року сторони не зявились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином.

Позивачка просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, про що 09.09.2019 року подала адресовану суду письмову заяву, яка приєднана до матеріалів справи. У вказаній заяві позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище, а також зазначає, що подружні стосунки між сторонами припинені з травня 2013 року.

Відповідач 09.09.2019 року також надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, а також просив розглянути позов за його відсутності.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог. Суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звязку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.09.2003 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції (актовий запис № 1115). Свідоцтво про шлюб НОМЕР_3 .

Від даного шлюбу народилась дитина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає з матір`ю.

Статтею 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття.

Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції Укр.).

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Враховуючи вищенаведені обставини, керуючись принципами максимального забезпечення прав та інтересів дітей, суд вважає, що визначення місця проживання дитини разом із матір`ю буде в повній мірі сприяти розвитку та інтересам доньки сторін.

Разом з тим, з врахуванням вимог ст. 10 ЦПК України, суд вважає, за необхідне роз`яснити відповідачу, що батько дитини у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною та участі у її вихованні, і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за рішенням суду.

Однією сім`єю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені з травня 2013 року.

На час розгляду справи майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не пред`явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе

Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст.. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України ст.ст.. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81,200, 206, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19.09.2003 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції (актовий запис № 1115). Свідоцтво про шлюб НОМЕР_3 .

Залишити за позивачкою ОСОБА_1 шлюбне прізвище - « ОСОБА_1 ».

Місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити з матір`ю ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення було викладено 09.09.2019 року

Суддя: Домусчі Л. В

09.09.19