ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/852/19Головуючий у 1-й інстанції Губіш О.А.
Провадження № 22-ц/817/888/19 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 351000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Ходоровський М. В., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

та сторін: ОСОБА_1 - його адвоката Колцуняка Ю.В., Санчак Г.О., третьої особи на стороні позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №594/852/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 15 липня 2019 року, постановленою суддею Губіш О.А., в цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

у липні 2019 року ОСОБА_3 звернулася в суд із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, посилаючись на те, що є власником 0,21 частини будівлі маслоцеху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Співвласниками інших частин будівлі маслоцеху є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які не проводили виділ належних їм часток в натурі.

В обґрунтування вказаної заяви зазначила, що ОСОБА_1 зареєстрував право власності на вказаний спірний об`єкт, проводить там реконструкцію частини будівлі, яку сам обрав. Вважає, що дії ОСОБА_1 порушують її права та права ОСОБА_2 щодо володіння та користування усією будівлею. У зв`язку з відмовою державного реєстратора щодо реєстрації права власності на належне їй майно, до подання позову до ОСОБА_1 , третьої особи на стороні позивача ОСОБА_2 , про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та скасування реєстрації об`єкту нерухомого, просила суд в забезпеченні цього позову, а саме: заборонити ОСОБА_1 проводити будь-які будівельні роботи на об`єкті нерухомості будівлі маслоцеху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_1 розпоряджатися об`єктом нерухомості - вказаною будівлею маслоцеху, шляхом його відчуження.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 15 липня 2019 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Заборонено ОСОБА_1 , жителю с Сков`ятин Борщівського району, проводити будь-які будівельні роботи на об`єкті нерухомості будівлі маслоцеху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Заборонено ОСОБА_1 , жителю с АДРЕСА_1 Борщівського району, розпоряджатися об`єктом нерухомості будівлею маслоцеху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом його відчуження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Бучацького районного суду від 15 липня 2019 року, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, і такою, що постановлена з порушенням норм матеріального права та на підставі неповно з`ясованих обставин.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що все приміщення маслоцеху має 961 кв.м. площі основи. Його частка в даному цеху становить 0,55 частини площі, що в свою чергу становить 528,8 кв.м. Таким чином, він здійснив державну реєстрацію не всього приміщення маслоцеху, а лише своєї частини. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що він зареєстрував право власності на все приміщення цього маслоцеху.

Звертає увагу суду на те, що рішенням зборів співвласників пайового фонду реструктуризованої спілки селян Відродження йому визначено конкретну частину вказаного спірного приміщення. Зазначає, що в самій задній частині цього приміщенні маслоцеху син ОСОБА_3 багато років утримував своїх корів та сіно, про що всім було відомо, а тому збори вважали, що задня частина вказаного приміщення мала відійти ОСОБА_3

Наголошує на тому, що суд першої інстанції не оцінив обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, не з`ясував розмірності виду забезпечення позову, який просив застосувати заявник, позовним вимогам. Судом не мотивовано, яким чином ймовірне рішення суду про задоволення позовних вимог впливатиме на права та обов`язки позивача щодо вказаного приміщення. Крім того, без наявності позовної заяви суд встановив, що заходи забезпечення позову є співмірними із вимогами, які будуть заявлені позивачем у майбутньому.

ОСОБА_3 скористалась свої правом, закріпленим в ч. 1 ст. 360 ЦПК України, та подала до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просила залишити ухвалу Борщівського районного суду від 15 липня 2019 року без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Наголошує на тому, що ОСОБА_1 в порушення вимог статей 358, 364, 367 ЦК України самостійно, без участі інших співвласників цієї господарської будівлі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , визначив та виділив площу своєї частки будівлі. Вказує на те, що ОСОБА_1 поділив лише загальну площу основи будівлі, а співвласники наполягають на поділі виходячи із вартісної оцінки будівлі. Зокрема, та частина будівлі, яку визначив собі ОСОБА_1 , має більшу вартість за рахунок поверховості будівлі, наявності плит перекриття поверху, іншого матеріалу накриття даху та інших чинників.

Зазначає, що судом першої інстанції перевірено наявність спору між сторонами, що підтверджується листом державного реєстратора про відмову проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на частку в цій господарській будівлі маслоцеху. Крім того, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 проводить реконструкцію частини будівлі, а саме: викидає перестінки з цегли самовільно вибраної частини будівлі, чим порушує права інших співвласників цієї будівлі.

Вказує на те, що застосування такого запобіжного заходу як заборона щодо проведення будівельних робіт на спірній будівлі маслоцеху необхідна для того, щоб ОСОБА_1 не змінив площу спірного приміщення та не зменшив вартість приміщень будівлі, яка вплине в подальшому на визначення площі будівлі відповідно до часток, належних співвласникам. Заборона щодо розпорядження спірним нерухомим майном шляхом його відчуження є необхідною для того, щоб ОСОБА_1 не зміг розпорядитися вказаним майном до вирішення спору по суті.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Колцуняк Ю.В. апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 апеляційної скарги не визнали, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що державним реєстратором відмовлено ОСОБА_3 в реєстрації права власності на належну їй у спірному майні частку з тих підстав, що право власності на об`єкт в цілому зареєстровано за ОСОБА_1 , який проводить реконструкцію частини спірної будівлі. Суд дійшов до висновку, що між сторонами виник спір, а невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає встановленим обставинам, зібраним по справі доказам, нормам матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що майно, щодо якого ОСОБА_3 просить заборонити ОСОБА_1 вчиняти певні дії, є спільною сумісною власністю сторін та ОСОБА_2 Виділ в натурі належних сторонам часток не проводився.

Згідно з рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 10 липня 2019 року державним реєстратором Григор`євою Т.М. відмовлено ОСОБА_3 в реєстрації права власності на належну їй частку в нежитловому приміщенні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з тих підстав, що право власності на вказаний об`єкт в цілому зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 7).

Крім того, ОСОБА_1 проводить реконструкцію частини будівлі, яку сам обрав.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 травня 2019 року визнано за ОСОБА_3 право власності на 0,21 частину нежитлового приміщення маслоцеху № НОМЕР_1 що знаходиться за АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 вартістю 20 444, 72 грн., що виділена їй 10 вересня 2009 року загальними зборами співвласників пайового фонду реструктуризованої спілки селян Відродження с. Сков`ятин, Борщівського району (а.с. 5-6).

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 01 березня 2019 року державний реєстратор ОСОБА_4 зареєстрував за ОСОБА_1 право власності на 1/1 масло-цеху, об`єкту житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Ухвалою судді Борщівського районного суду від 09 серпня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 , Заліщицька міська рада Тернопільської області в особі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, приватне підприємство Земля Поділля про визнання незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень .

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено, зокрема: захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, викладених в пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до вказаних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову може бути подана до подання позовної заяви.

Пунктом 4 ст. 152 ЦПК України передбачено, зокрема, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, апеляційний суд погоджується з висновками суду та вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою з огляду на наступне.

Судом першої інстанції вірно встановлено наявність спору між сторонами, що підтверджується рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 10 липня 2019 року, згідно з яким ОСОБА_3 відмовлено в реєстрації права власності на належну їй частку в нежитловому приміщенні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності ОСОБА_3 на 0,21 частину вказаного нежитлового приміщення маслоцеху № 45 визнано рішенням Борщівського районного суду від 11 травня 2019 року.

Апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що ОСОБА_1 , як власник 1/1 маслоцеху, об`єкту житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , має об`єктивну можливість вчинення дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення зустрічного позову ОСОБА_3

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

У відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами .

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції дотримався принципу пропорційності та розумного балансу між інтересами сторін.

Зокрема, застосування даних запобіжних заходів попередить виникнення негативних наслідків у вигляді зміни ОСОБА_1 площі спірного приміщення та зменшення вартості приміщень будівлі, яка вплине в подальшому на визначення площі будівлі відповідно до часток, належних співвласникам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Тому не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 , що суд першої інстанції не оцінив обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, не з`ясував розмірності виду забезпечення позову, який просив застосувати заявник, позовним вимогам, а також те, що судом не мотивовано, яким чином ймовірне рішення суду про задоволення позовних вимог впливатиме на права та обов`язки позивача щодо вказаного приміщення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 15 липня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 06 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді