Справа № 626/1480/19
Провадження № 2/626/478/2019
04.09.2019 року м. Красноград
Красноградський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Дудченка В.О.,
за участю секретаря Кузнєцової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краснограді, у відсутність сторін, цивільну справу №626/1480/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання іпотеки припиненою, визнання заставної недійсною, зняття заборони відчуження та вилучення записів про обтяження,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати припиненою іпотеку, яка виникла на підставі договору іпотеки № НАВ0GА00000011від 27.08.2007 року, укладеного між нею та АТ КБ «Приватбанк», та посвідченого державним нотаріусом Момот С.В. Красноградської державної нотаріальної контори Харківської області за № 1 -3 818, визнати недійсною заставну ПБ № 007593, видану на ім`я Красноградського відділення ХГРУ ПриватБанка, скасувати заборону на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , накладену Красноградською державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі договору іпотеки № 1-3818 від 27.08.2007 року та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек записи про обтяження.
На підтвердження позовних вимог позивачка зазначила, що 27 серпня 2007 року між нею та АТ КБ «Приватбанк» в особі Красноградського відділення Харківського головного територіального управляння було укладено кредитний договір № НАВ0GА00000011, у відповідності до якого банк зобов`язався надати їй кредит у сумі 8126,00 доларів США на строк до 25 серпня 2017 року.
На забезпечення виконання кредитних зобов`язань було укладено договір іпотеки № НАВ0GА00000011 від 27 серпня 2007 року, предметом якого є нерухоме майно, яке є власністю позивачки, - квартира АДРЕСА_1 . На підставі іпотечного договору була видана заставна ПБ№ 007593.
У відповідності до укладеного договору іпотеки були внесені записи про обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 5549485 від 27.08.2007 року) та до Державного реєстру іпотек (реєстраційний номер обтяження 5550673 від 27.08.2007 року).
На підставі договору факторингу № 1 від 01.11.2007 року АТ КБ «Приватбанк» відступив всі права за вказаним кредитним договором та договором іпотеки на користь АТ «Акцент-Банк» (скорочена назва «А-Банк»). На підставі вказаного договору АТ «Акцент-Банк» сплатив суму заборгованості за кредитом на користь АТ КБ «Приватбанк» 28.12.2007 року, разом з цим відомості про перехід речового права (обтяження) за договором іпотеки до АТ «Акцент- Банк» не були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
На підставі повідомлення про відступлення прав по кредитному договору вона виконувала зобов`язання з погашення отриманого кредиту на користь нового кредитора - АТ «Акцент-Банк» і сплатила кредитні кошти повністю. З огляду на повне та належне виконання кредитного зобов`язання іпотека є припиненою, але вона не може в позасудовому порядку відновити право на вільне розпорядження своїм майном, оскільки фінансовими установами не були належним чином переоформлені речові права, втрачені заставна та правовстановлюючі документи на предмет іпотеки. У зв`язку з чим Красноградською державною нотаріальною конторою 07.06.2019 року їй було відмовлено у знятті заборони відчуження квартири, тому вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.
Від позивач ОСОБА_1 до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представники відповідачів АТ «ПриватБанк» та АТ «Акцент-Банк» на розгляд справи не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про місце, день та час розгляду справи, станом на день розгляду справи 04.09.2019 року будь яких відзивів, пояснень чи заперечень на позов, до суду не надходило.
Згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 27 серпня 2007 року між позивачкою ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» в особі Красноградського відділення Харківського головного територіального управляння було укладено кредитний договір № НАВ0GА00000011, у відповідності до якого банк зобов`язався надати позивачці кредит у сумі 8.126,00 доларів США, зі строком повернення до 25 серпня 2017 року (а.с.6-9).
На забезпечення виконання кредитних зобов`язань сторонами було укладено договір іпотеки № НАВ0GА00000011 від 27 серпня 2007 року, предметом якого є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_2 (ап.с.1013).
На підставі цього іпотечного договору була видана заставна ПБ№ 007593 (а.с.14)
На підставі укладеного договору іпотеки були внесені відомості про заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 5549485 від 27.08.2007 року) та до Державного реєстру іпотек (реєстраційний номер обтяження 5550673 від 27.08.2007 року) (а.с.19-21).
На підставі договору факторингу № 1 від 01.11.2007 року АТ КБ «Приватбанк» відступив всі права за вказаним кредитним договором та договором іпотеки на користь АТ «Акцент-Банк» (а.с.15-18).
Разом з тим відомості про перехід речового права (обтяження) за договором іпотеки до АТ «Акцент- Банк» не були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
На підставі повідомлення про відступлення прав по кредитному договору позивачка виконувала зобов`язання з погашення отриманого кредиту на користь нового кредитора - АТ «Акцент-Банк», і виконала зобов`язання по кредиту в повному обсязі 03.08.2017 року, що підтверджується довідкою АТ «Акцент-Банк» № 5.JD8-ТU7U-0UOR-7СCL8 від 03.04.2019 року заборгованості по кредитному договору від 27.08.2007 року № НАВ0GА00000011 немає (а.с.22).
На підставі вказаного договору факторингу АТ «Акцент-Банк» сплатив суму заборгованості за кредитом на користь АТ КБ «Приватбанк» 28.12.2007 року, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 02.04.2019 року заборгованості по кредитному договору від 27.08.2007 року № НАВ0GА00000011 немає (а.с.23).
Таким чином, станом на день звернення до суду будь-яка заборгованість у позивача ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» чи АТ «Акцент-Банк» - відсутня.
На звернення ОСОБА_1 до Красноградської державної нотаріальної контори із заявою про зняття заборони відчуження належної їй квартири АДРЕСА_1 , була надана відповідь про неможливість зняття цієї заборони. Підставою для відмови державний нотаріус зазначила те, що стороною Договору іпотеки був АТ КБ «ПриватБанк», а не ПАТ «А-Банк», внаслідок чого до АТ КБ «ПриватБанк» було направлено запит щодо підтвердження чи спростування виконання ОСОБА_1 всіх умов за Договором іпотеки. У листі від 07.05.2019 за вих.№20.1.0.0.0/7-190430/167 АТ КБ «ПриватБанк» повідомив, що запитувана інформація становить банківську таємницю, тому Банк не може надати інформацію щодо ОСОБА_1 (а.с.24-25)
З огляду на повне та належне виконання кредитного зобов`язання позичальником іпотека є припиненою, але позивачка не може в позасудовому порядку відновити право на вільне розпорядження своїм майном, оскільки фінансовими установами не були належним чином переоформлені речові права, втрачені заставна та правовстановлюючі документи на предмет іпотеки.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.
Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.
Частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.
При посвідченні іпотечних договорів виникає необхідність реєстрації іпотеки та заборони в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі ДРРП). Ця необхідність ґрунтується на вимогах ст. 4 Закону України «Про іпотеку», ст. 73 Закону України «Про нотаріат», ст. 4 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», норм Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п.п. 1.16 п. 1 глави 2 розділу ІІ; п.п. 5.26 і 5.29 п. 5 глави 2 розділу ІІ).
Стаття 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає поняття «обтяження» для цілей цього Закону як заборону розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.
Таким чином, заборона відчуження предмета іпотеки, яку накладає нотаріус одночасно з посвідченням іпотечного договору (якщо це передбачено умовами цього договору), входить до поняття «обтяження».
Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 зазначеного Закону. Конструкція цієї статті дає підстави для висновку, що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом.
Так, згідно з указаною нормою іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання (абзац другий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»).
Пунктом 5.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна, зокрема, при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики або за рішенням суду.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 виконала умови кредитного договору №НАВ0GА00000011 від 27.08.2007, сплатила повністю кредитні кошти 03.08.2017. У зв`язку із відсутністю заборгованості у позивача за основним зобов`язанням, яке забезпечене іпотекою, іпотекодержатель (обтяжувач) повинен вчинити дії щодо зняття іпотеки (повідомити про погашення позики), однак таких дій не вчинив, чим порушив вимоги чинного законодавства і права позивача, як власника цього майна.
При цьому іпотекодержателем була втрачена заставна та правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, що унеможливлює вирішення питання в позасудовому порядку.
Ст. 41 Конституції України, яка є нормою прямої дії, закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
В ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).
ОСОБА_1 обмежена у здійсненні права власності на квартиру, оскільки наявність записів про обтяження унеможливлює укладення будь-яких правочинів щодо майна.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).
В даному випадку усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпоряджання своєю квартирою може бути досягнуто шляхом визнання обтяження квартири іпотекою припиненим, скасування заборони на нерухоме майно і подальшого вилучення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і Державного реєстру іпотек.
Стосовно визнання недійсною заставної ПБ №007593, виданої на ім`я Красноградського відділення ХГРУ «ПриватБанка», суд вважає таке.
У відповідності до ст. ст. 20 Закону України «Про іпотеку» заставна - це іпотечний цінний папір, який засвідчує безумовне право його власника на отримання від боржника виконання за основним зобов`язанням, за умови, що воно підлягає виконанню в грошовій формі, а в разі невиконання основного зобов`язання - право звернути стягнення на предмет іпотеки. Заставна оформлюється, якщо її видача передбачена іпотечним договором. Після державної реєстрації іпотеки оригінал заставної передається іпотекодержателю, якщо інший порядок передачі заставної не встановлено іпотечним договором. Заставна не є емісійним цінним папером. Першим власником заставної є особа, яка на момент видачі заставної відповідно до умов іпотечного договору має статус іпотекодержателя. Якщо інше не передбачено іпотечним договором, оригінал заставної передається такому іпотекодержателю.
Заставна може передаватися її власником будь-якій особі шляхом вчинення індосаменту. Наступний власник заставної набуває всі права іпотекодержателя (нового кредитора) за договором, яким обумовлене основне зобов`язання, та за іпотечним договором, на підставі якого була видана заставна, а права попереднього власника заставної як іпотекодержателя (первісного кредитора) припиняються. Попередній власник заставної на вимогу нового власника зобов`язаний передати новому власнику документи та інформацію, які є важливими для здійснення прав, що випливають із заставної.
Частиною ст. 22 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що заставна підлягає передачі боржнику у разі повного виконання ним основного зобов`язання. Знаходження заставної у боржника свідчить про виконання основного зобов`язання, якщо не буде доведено протилежне. У разі виконання основного зобов`язання боржником заставна, що знаходиться в нього, анулюється. Знаходження заставної в іншої особи свідчить, що основне зобов`язання не виконано, якщо не буде доведено інше.
Відповідачі не передали заставну позивачці, тому вона не може бути анульована. Разом з тим, в зв`язку з припиненням основного зобов`язання заставна втратила підстави для свого існування. Оскільки відповідачами оригінал заставної втрачений, тому суд вважає, що вона має бути визнана недійсною.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2- 4, 76-1, 141, 263, 264, 280-283 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання іпотеки припиненою, визнання заставної недійсною, зняття заборони відчуження та вилучення записів про обтяження -задовольнити.
Визнати припиненою іпотеку, яка виникла на підставі договору іпотеки № НАВ0GА00000011 від 27.08.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та посвідченого державним нотаріусом Момот С.В. Красноградської державної нотаріальної контори Харківської області за № 1 -3 818.
Визнати недійсною заставну ПБ № 007593, видану на ім`я Красноградського відділення ХГРУ ПриватБанка, код 22609983, м. Красноград Харківської області, вул. Полтавська, 82.
Скасувати заборону на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , накладену Красноградською державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі договору іпотеки № 1-3818 від 27.08.2007 року.
Вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження, реєстраційний номер обтяження 5549485, зареєстрований 27.08.2007 року Красноградською державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі договору іпотеки № 1-3818 від 27.08.2007 року.
Вилучити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження, реєстраційний номер обтяження 5550673, зареєстрований 27.08.2007 року Красноградською державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі договору іпотеки № 1-3818 від 27.08.2007 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Красноградським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд шляхом подачі в 30 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя