Справа № 500/8043/18
Провадження № 2/500/560/19
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Грубіян Л.І.,
за участю секретаря судового засідання Іванової Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання біржового договору купівлі-продажу дійсним,
В листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить визнати дійсним договір № 2374 купівлі-продажу нерухомого майна квартири № 23, яка розташована в м. Ізмаїлі по пр-ту Суворова, 141, укладений 06.10.1997 року на Одеській товарній біржі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 06.10.1997 року між нею та відповідачкою був укладений договір № 2374 купівлі-продажу нерухомого майна квартири № 23, яка розташована в м. Ізмаїлі по пр-ту Суворова, 141. Укладений між сторонами угоди договір, зареєстрований Одеською товарною біржею за № 062. Умови договору сторонами угоди були виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений ними в повному обсязі відповідно до п. 5 договору. Договір був зареєстрований в КП «Ізмаїльське МБТІ» 10.10.1997 р. На той час відповідно до ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», договір не підлягав нотаріальному посвідченню, однак на теперішній час договір не відповідає чинному законодавству, що позбавляє її можливості в повному обсязі розпоряджатися своїм майном.
Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2, сповіщена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неприбуття суд не повідомила, відзив на позов не подавала, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів.
24.01.2019 р. судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що згідно договору № 2374 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири, ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купила квартиру № 23, яка розташована в м. Ізмаїлі по пр-ту Суворова, буд. 141. Укладений між сторонами договір, зареєстрований Одеською товарною біржею 06.10.1997 року за № 2374. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами угоди були виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений ними в повному обсязі, про що свідчить п. 5 договору.
На теперішній час вказаний договір не оскаржений та не скасований.
Відповідно до ст.ст. 128, 224, 227 ЦК УРСР (1963 рік), діючого на час виникнення правовідносин, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання речі, якщо інше не передбачено законом або договором. За договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму.
Згідно ст.ст. 328, 334, 655, 657 ЦК України, діючого на час розгляду справи, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності визнається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.
Згідно ст.15 Закону України "Про товарну біржу" угоди, зареєстровані на товарній біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
При укладенні договору всі вимоги, передбачені ст. 15 Закону України «Про товарні біржі», між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір.
Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
З огляду на вищевказане, та з огляду на те, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, вищевказаний договір є дійсним та право власності таким чином за ОСОБА_1 встановлюється відповідно ст.328 ЦК України.
Враховуючи викладене, на думку суду обґрунтованими є посилання позивачки на дійсність договору купівлі-продажу нерухомого майна та правомірними є вимоги про визнання дійсним договору № 2374 купівлі-продажу нерухомого майна квартири № 23, яка розташована в м. Ізмаїлі по пр-ту Суворова, буд. 141, укладеного 06.10.1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрованого Одеською товарною біржею.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
Визнати дійсним договір № 2374 купівлі-продажу нерухомого майна квартири № 23, яка розташована в м. Ізмаїлі по проспекту Суворова, буд. 141, укладений 06.10.1997 року на Одеській товарній біржі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.І. Грубіян