Номер провадження: 22-ц/813/7554/19
Номер справи місцевого суду: 495/9634/16-ц
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

30 серпня 2018 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 липня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації,-

ВСТАНОВИВ:

07.12.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, вимоги якого збільшила 20.02.2018 року, та просила суд стягнути зі ОСОБА_1 в якості відшкодування 1/2 частини вартості поліпшень, зроблених в житловому будинку АДРЕСА_1 , грошової компенсації вартості будівельних та ремонтних робіт, а також використаних будівельних матеріалів, що були придбані сторонами за час шлюбу у розмірі 147086,50 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що з 22.11.1980 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 17.12.2015 року був розірваний рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. Позивач зазначила, що за період спільного життя, в т.ч. за останні роки перед розірванням шлюбу, ними, як подружжям було проведено ряд ремонтних та будівельних робіт по приведенню в належний стан домоволодіння по АДРЕСА_1 . Зокрема, були замінені вхідні двері на броньовані, встановлені комплекти метало пластикових вікон у всіх жилих кімнатах та кухні, проведені ремонтні роботи у кухні, капітальний ремонт у ванній кімнаті та туалеті, замінені сантехнічні вузли та прилади, проведені електромонтажні роботи, оздоблені та облаштовані стелі, дах, фасадні роботи, штукатурні роботи внутрішніх стін, проведено оздоблення гіпсокартоном, обклеєні шпалери, проведено фарбування, збудовані будівля сараю, веранд, гаражу, підвалу, кладової, кухні, проведена кладка паркану із вставленням металевих воріт. Позивач зауважувала, що незважаючи на те, що право власності на житловий будинок було отримано відповідачем в порядку спадкування, а тому згідно ст. 57 СК України він є особистою власністю відповідача, проте, на думку позивача, вона має право отримати грошову компенсацію на 1/2 частини всіх зроблених поліпшень, витрати на які є спільною власністю подружжя, в розумінні ст. 60 СК України (т. 1, а.с. 2-5, 8-11, 177).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 липня 2019 року (суддя Прийомова О.Ю.) вирішено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації - задовольнити частково. А саме, стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в якості відшкодування 1/2 частини вартості поліпшень, зроблених в житловому будинку АДРЕСА_1 , грошової компенсації вартості будівельних та ремонтних робіт, а також використаних будівельних матеріалів, що були придбані сторонами за час шлюбу, у розмірі 118 212,61 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити (т. 2, а.с. 36-47).

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 06.08.2019 року звернувся до суду з апеляційною скаргою. Апелянт вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, в зв`язку з чим апелянт вважає оскаржуване рішення необґрунтованим та незаконним. Так, апелянт зауважує, що суд першої інстанції не вірно трактував висновки експертизи № 01/01 від 30.10.2017 року. Зокрема, як зазначив апелянт, експерт вказує, що встановити, які ремонтно-будівельні роботи виконувались, які будівельні матеріали і в якій кількості використовувалися при ремонтно-будівельних роботах у житловому будинку АДРЕСА_1 не надається можливим. Крім того, як вказує експерт, залишкова вартість ремонтно-будівельних робіт (невід`ємних поліпшень) проведених в житловому будинку у період з 1980 року по 2015 рік на момент проведення експертизи з урахуванням ПДВ склала 162 246 грн. Тобто, як зауважує апелянт, експерт вказує, що ремонтні роботи проводились у період з 1980 року, а з 1980 року по 2001 рік до дня смерті власником спірного будинку була ОСОБА_5 , мати відповідача. Так, апелянт зазначає, що до 2001 року ремонтні роботи проводила власник житлового будинку ОСОБА_5 , а не позивач. Тому апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі (т. 2, а.с. 50-52).

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржуване рішення було ухвалено 12.07.2019 року, апеляційна скарга подана до суду 06.08.2019 року, тобто в межах встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Разом з тим, апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України: апелянт не надав докази підтвердження сплати судового збору за подання до суду апеляційної скарги або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до чинної на момент подачі апеляційної скарги редакції Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ (із змінами), розмір судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні відповідної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи під час подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 551,2 грн, що підтверджується відповідною квитанцією (т. 1, а.с. 1). Отже, апелянту необхідно здійснити сплату судового збору у розмірі 826,8 грн (521,2 грн + 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви).

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Судовий збір відповідно до ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року сплачується через банківські установи, чи поштовим відділенням зв`язку за рахунок платника. У призначенні платежу платник повинен вказати слова «судовий збір», код ЄДРПОУ суду, до якого він звертається, пункт з таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору.

Отримувач коштів - УК у м.Одесі/Малиновськ. р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38016923

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) - 899998

Рахунок отримувача - 0031

Код класифікації доходів бюджету - 22030101

Відповідно до ст. ст. 185, 357 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, а також у разі несплати судового збору, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє апелянта та надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись 175, 177, 185, ч. 4 ст. 356, 357 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 липня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації - залишити без руху.

Повідомити апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст.ст. 185, 357 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак в частині визначення судових витрат може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

30.08.2019 року м. Одеса