Постанова

Іменем України

28 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 644/3002/18

провадження № 61-6401св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є.,

учасники справи:

заявник - головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пересічанська Яна Володимирівна,

стягувач - акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року в складі колегії суддів: Коваленко І. П., Овсяннікової А. І., Сащенко І. С.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2018 року головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах

м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пересічанська Я. В. (далі - Міжрайонний ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області) звернулась до суду з поданням про звернення стягнення на майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому порядку.

Подання мотивовано тим, що на примусовому виконанні в Міжрайонному ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2033/2-151/11, виданого 17 липня 2012 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») заборгованості у розмірі 360 919,97 грн. 05 січня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за указаним виконавчим листом. Відповідно до договору купівлі-продажу

від 02 липня 2008 року, посвідченого нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О. Д., зареєстрованому в реєстрі за № 7217 та в електронному реєстрі прав на нерухоме майно від 02 липня 2008 року

(№ 2994403), ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевказане, головний державний виконавець Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Пересічанська Я. В. просила суд вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку не зареєстроване в установленому порядку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 травня

2018 року в задоволенні подання головного державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Пересічанської Я. В., відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив із того, що з матеріалів справи не вбачалося, що державним виконавцем вживалися заходи в рамках цього виконавчого провадження, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», зокрема виносилася постанова про накладення арешту на майно, яке є предметом іпотеки. Виконавець не був позбавлений можливості звернути стягнення на нерухоме майно боржника, що перебуває у інших осіб, з метою задоволення вимог іпотекодержателя на підставі виконавчого листа. Також держаним виконавцем не долучено до заяви доказів на підтвердження неможливості звернення стягнення на нерухоме майно на підставі виконавчого листа у передбачений законом спосіб, а матеріали подання не містять відомостей щодо того, що ОСОБА_1 відомо про існування виконавчого листа, про наявність відкритого виконавчого провадження, тощо. У поданні державний виконавець зазначав, що боржник постанову про відкриття виконавчого провадження отримав, посилаючись на відмітку на постанові державного виконавця. Проте, з долученої до подання копії постанови про відкриття виконавчого провадження жодних відміток не вбачалося.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 травня 2018 року скасовано.

Звернуто стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ,але не зареєстрована в установленому законом порядку для примусового виконання виконавчого листа від 17 липня 2012 року № 2033/2-151/11, виданого Фрунзенським районним судом м. Харкова.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_1 набув право власності на спірне нерухоме майно шляхом укладення договору купівлі-продажу, який не зареєстрував у встановленому законом порядку, що позбавляє державного виконавця вчиняти дії, визначені Законом України «Про виконавче провадження», а саме - звернути стягнення на спірне нерухоме майно. Враховуючи, що судове рішення боржником не виконане, а державний виконавець, у свою чергу, зобов`язаний вживати всіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження»для виконання рішення суду, дійшов висновку про задоволення подання головного державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області

Пересічанської Я. В.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У березні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судом неправильно застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин, що призвело до неправильного вирішення спору. Крім того, у своїй скарзі, ОСОБА_1 зазначає, що апеляційним судом його не було повідомлено про розгляд справи, відповідно судом апеляційної інстанції було порушено норми процесуального права щодо виклику сторін.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У травні 2019 року акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») подало відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що рішення суду апеляційної інстанції є законними і обґрунтованими, а тому підстав для його скасування немає.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Відповідно до частин першої, другої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається у судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Разом з тим, ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 11 липня

2018 року цивільну справу за апеляційною скаргою АТ «УкрСиббанк» на подання головного державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області

Пересічанської Я. В. про звернення стягнення на майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому порядкупризначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 10 вересня 2018 року задоволено клопотання АТ «УкрСиббанк» про розгляд справи з повідомленням учасників справи, призначено вищезазначену справу до розгляду на 26 вересня 2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відкладався неодноразово, а саме на: 24 жовтня 2018 року, 01 листопада 2018 року, 22 листопада 2018 року,

13 грудня 2018 року, 26 грудня 2018 року, 31 січня 2019 року, 21 лютого 2019 року.

Також вбачається, що повістки про виклик до Харківського апеляційного суду на 26 вересня 2018 року, 24 жовтня 2018 року, 01 листопада 2018 року, 22 листопада 2018 року, 26 грудня 2018 року, 31 січня 2019 року та 21 лютого 2019 року надсилалися на адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 , проте повернулися на адресу Харківського апеляційного суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Матеріали справи містять телефонограму суду від 20 лютого 2019 року (а. с. 120) про повідомленняОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, проте така телефонограма без належного підтвердження здійснення такого повідомлення, не свідчить про обізнаність особи щодо судового засідання.

Матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд, призначений на 21 лютого 2019 року.

При повідомленні або виклику до суду телефонограмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв`язку необхідною умовою є забезпечення фіксації такого повідомлення або виклику. Вважається недостатнім наявність у справі лише довідки секретаря судового засідання (чи іншої уповноваженої особи) про повідомлення особи, яка бере участь у справі, зокрема телефонограмою, оскільки слід забезпечити фіксацію такого повідомлення та його отримання. Підтвердженням цьому може бути наявність у справі відповідної телефонограми, яка за змістом відповідала б вимогам статті 129 ЦПК України (зміст судової повістки і оголошення про виклик у суд). Крім того, повинні міститися дані про особу, яка надіслала телефонограму, і детальні дані про особу, яка її прийняла, та за яким телефоном. Зазначена телефонограма має бути зареєстрована в суді, а у справі має бути відповідний витяг із журналу телефонограм.

Відповідно до частини шостої статті 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Матеріали справи не містять доказів підтвердження того, що суд звертався до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

ОСОБА_1 було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи від 22 травня 2018 року (а. с. 28), у якій він указував адресу місцезнаходження: АДРЕСА_1 . Проте судом апеляційної інстанції судова повістка на зазначену адресу не надсилалася.

Особи, які беруть участь у справі, згідно зі статтею 43 ЦПК України мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадках наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Апеляційний суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки (частина перша статті 372 ЦПК України).

Відомості про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений судом апеляційної інстанції про дату, час і місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції в матеріалах справи відсутні.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Таким чином, суд апеляційної інстанції порушив право ОСОБА_1 знати про час і місце судового засідання (частина перша статті 8 ЦПК України), що є порушенням права на доступ до правосуддя та порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Віктор Назаренко проти України» від 03 жовтня 2017 року та у справі «Лазаренко та інші проти України» від 27 червня 2017 року).

Такий висновок суду відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленому у постанові від 20 вересня 2018 року № 14-280цс18.

Апеляційний суд, у порушення вимог пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України, розглянув справу за відсутності боржника, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, про що останній зазначає у касаційній скарзі.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська