Справа № 404/1543/18
Номер провадження 2/404/1911/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького про позбавлення батьківський прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького, по якому просить:

- позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на її користь на утримання онука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, ІНФОРМАЦІЯ_8.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є бабусею ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір»ю якого є її донька, ОСОБА_2. Онук з червня 2017 року проживає з нею та перебуває на її утриманні. Батько дитини ОСОБА_3 тривалий час ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов»язків відносно сина ОСОБА_4. Мати дитини зловживає алкогольними напоями, не працює, не забезпечує дитині належних умов для виховання та всебічного розвитку, самоухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків. Відповідачі мають можливість брати участь у вихованні, утриманні і розвитку своєї дитини, проте без достатніх на те підстав, цих обов»язків не виконували та не виконують, а також матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку відмовляються надавати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково. Заперечила проти позбавлення її батьківських прав, не заперечила проти стягнення з неї аліментів на утримання дитини.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, надав заяву якою не заперечив проти позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_4.

Представник Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького не заперечує проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ОСОБА_2 та підтримує наданий службою висновок від 27.07.2017 року.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», які мають для суду характер правового звичаю і підлягають застосуванню через статтю 7 ЦК України, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.16 зазначеної постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».

Статтею № 11 цього ж Закону вказано, що «Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини». Згідно статті № 12 цього ж Закону вказано, що «Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Відповідно до статті № 15 цього ж Закону встановлено, що «Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею».

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3, виданого 14.01.2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4. Батьками дитини є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 8).

Згідно довідки № 204 від 05.04.2017 р. виданої квартальним комітетом № 20 Фортечного району м. Кропивницького дитина ОСОБА_4, 2013 р.н. проживає в сім»ї бабусі ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно висновку виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 4046/49-05-24 від 27.07.2017 року, Орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 19.07.2017 року, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадян ОСОБА_2, ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до пояснень дільничного педіатра амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 6 ОСОБА_6., дитина ОСОБА_4 від народження спостерігається на 19 дільниці амбулаторії. Приводить дитину на профілактичні огляди, займається матеріальним забезпеченням бабуся ОСОБА_1 При відвідуванні лікарем сім»ї батька ніколи не було вдома. Зі слів сусідів мати дитини часто залишає дитину вдома, веде аморальний спосіб життя (а.с. 13).

Відповідно до пояснень вихователя групи № 4 дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 24 «Вогник» ім.. В.О.Сухомлинського комбінованого типу ОСОБА_8, ОСОБА_4 відвідує групу протягом року. Про дитину піклується бабуся ОСОБА_1, яка оформила дини ту до дитячого садка, вносить батьківську плату, відвідує батьківські збори, приводить та забирає онука, цікавиться його розвитком та поведінкою, Батько до закладу не з'являється, мати приходить дуже рідко. Дитина весь час приживає з бабусею.

Факт ухилення відповідачів від виконання батьківських обов'язків підтверджено в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10

Судом встановлено, що відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 протягом тривалого часу не займаються вихованням та матеріальним утриманням свого малолітнього сина, ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не проявляють до дитини батьківської уваги та турботи.

Все вищевикладене, є нічим іншим, як свідомим ухиленням відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, тому суд вважає, що до відповідачів необхідно застосувати один із заходів сімейно-правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків, а саме ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, необхідно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В силу ст. 170 СК України, суд вважає за необхідне передати дитину на опікування органу опіки і піклування.

Відповідно до ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина є законними та обґрунтованими.

Проте, вимога про стягнення аліментів на користь позивача задоволенню не підлягає, оскільки аліменти підлягають стягненню на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина.

За вказаного позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ЗУ «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, ст.ст.164, 165, 166, 170, 180-184, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 81, 141, 206, 258, 263-268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4) батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позбавити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, передати на опікування органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина, починаючи з 16.09.2018 року і до повноліття дитини ОСОБА_4, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7) по 352,40 грн. сплаченого судового збору з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ІПН- НОМЕР_2).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2. ІПН-НОМЕР_1).

Відповідач: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3).

Третя особа: Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького(місце знаходження: вул. Велика Перспективна 41, м. Кропивницький, ).

Повний текст рішення виготовлено 04.02.2019 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда