Справа №521/1746/15-ц
Провадження № 2/521/254/19
УХВАЛА

про розгляд заяви про залишення позову без розгляду

23 січня 2019 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Коваль Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання розірвання шлюбу фіктивним, визнання недійсним договору дарування в частині 1/3, повернення сторін у первісний стан шляхом визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання розірвання шлюбу фіктивним, визнання недійсним договору дарування в частині 1/3, повернення сторін у первісний стан шляхом визнання права власності.

Від сторони відповідача надійшла заява про залишення позову ОСОБА_2 без розгляду, оскільки позивач, представник позивача у призначені судові засідання, зокрема, 27 листопада 2018 року, 23 січня 2019 року не зявились, сторона повідомлялась судом про розгляд справи, однак причини неявки суду повідомлені не були.

Перевіряючи обґрунтованість заяви відповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи заявника, суд доходить наступного висновку.

Згідно зі ст. 223 ч. 5 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як встановлює ст. 257 ч. 1 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо зокрема належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки (пункт 3).

Зважаючи на усталену практику Європейського суду з прав людини, розумність тривалості провадження повинна визначатись з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів державної влади, а також важливість предмета спору для заявника (рішення у справах «Павлов та інші проти України» (заява №8237/06), «Чуйкіна проти України» (заява №28924/04), «Компанія ОСОБА_4 проти Португалії» (заява №35382/97), «Фрідлендер проти Франції» (заява №30979/96), тощо).

Водночас, належне повідомлення позивача про час, дату і місце судового засідання має підтверджуватись допустимими і достовірними доказами.

Як випливає з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 на 27 листопада 2018 року був повідомлений телефонограмою, а повідомлення на 23 січня 2019 року було повернуто до суду за закінченням встановленого строку зберігання.

Згідно зі ст. 128 ч.4,8 ЦПК України, судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку (пункт 1); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 4).

Як випливає з правової позиції, наведеної Верховним Судом у постанові по цивільній справі №127/2871/16-ц від 20 червня 2018 року, телефонограма щодо повідомлення секретарем судового засідання про розгляд справи не може слугувати підтвердженням повідомлення про розгляд справи судом, оскільки не відповідає встановленому порядку вручення судової повістки. Приписи ЦПК України не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування про час і місце розгляду справи. Водночас, повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду (параграф 31, 32).

У звязку з викладеним, суд доходить висновку про відсутність підстав для залишення відповідного позову без розгляду та відмовляє відповідачеві в задоволенні названої заяви.

Керуючись ст.ст. 223, 257, 258, 259, 260, п.п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання розірвання шлюбу фіктивним, визнання недійсним договору дарування в частині 1/3, повернення сторін у первісний стан шляхом визнання права власності відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду або через Малиновський районний суд міста Одеси протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.В. Плавич