Ухвала

Іменем України

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 640/19691/13-ц

провадження № 61-16259ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 серпня 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» (далі - ТОВ «АНСУ») звернулося до суду із заявою, в якій просить замінити сторону виконавчого провадження по виконанню рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2011 року.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 25 грудня 2013 року заяву ТОВ «АНСУ» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Постановлено замінити стягувача у виконавчому провадженні по справі № 2-2686/11/01 за позовом Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: замінити стягувача Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» у зв`язку із переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» прав кредитора відповідно до Договору відступлення № 1034/44 від 16 липня 2013 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 серпня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 25 грудня 2013 року по цивільній справі за заявою представника ТОВ «АНСУ» про заміну сторони виконавчого провадження.

У серпні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не було відомо про існування ухвали Київського районного суду міста Харкова від 25 грудня 2013 року, матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 повного тексту оскаржуваного судового рішення у встановлені законом строки, про існування оспорюваного рішення ОСОБА_1 стало відомо 08 липня 2019 року після отримання поштою від Головного територіального управління юстиції у Харківській області постанови від 04 липня 2019 року про передачу виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області.

У зв`язку з викладеним вважає, що строк на апеляційне оскарження судового рішення пропущений ОСОБА_1 із поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п`ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана ухвала Київського районного суду міста Харкова від 25 грудня 2013 року була постановлена за відсутності сторін.

Установлено, що ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи був повідомлений та надав суду заперечення на заяву про заміну сторони виконавчого провадження разом із клопотанням про розгляд справи у його відсутність.

ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою до Харківського апеляційного суду 19 липня 2019 року, тобто більше ніж через 5,5 років після прийняття ухвали.

Частиною другою статті 294 ЦПК України 2004 року передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Таким чином, встановивши, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 25 грудня 2013 року подана у липні 2019 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, апеляційний суд зробив правильний висновок про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржена ухвала постановлена без додержання норм процесуального права.

Таким чином, оскільки правильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої, частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 серпня 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:Є. В. Коротенко А. Ю. Зайцев В. П. Курило