Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1605/19
Провадження № 2/273/429/19
04 вересня 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Новицького Є. А. секретаря судових засідань Макарчук І.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
У вересні 2019 року до Баранівського районного суду звернулася ОСОБА_1 (надалі також позивач) з позовом до ОСОБА_3 (далі також відповідачі) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позов обґрунтовувався тим, що ОСОБА_1 є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 04.07.1983 р.н.
В данному будинку з 09.06.1994 року в данному будинку зареєстрований її син ОСОБА_3 , який поміняв своє прізвище на « ОСОБА_4 ». Приблизно з грудня 2005 року ОСОБА_3 залишив належний позивачу будинок, забрав своє майно і вибув на інше місце проживання в смт. Мар`янівка. З огляду на те, що позивач зареєстрований у вказаному будинку, позивач немає можливості отримувати субсидію на оплату комунальних послуг за користування житловим приміщенням, а тому вирішила звернутися до суду із вказаним позовом.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
При цьому, відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив відповідач не надав.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України.
У відповідності до п. 3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідност.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Таким чином, судом встановлено, що позивачу належить на праві власності будинок АДРЕСА_1 (а.с. 13).
Згідно акту обстеження проживання в житловому будинку від 25 липня 2019 року та довідки Довбишської селищної ради від 24.07.2019 №619 ОСОБА_3 фактично з 2005 року і по даний час проживає по АДРЕСА_2 (а.с. 18, 19).
З довідки Довбишської селищної ради від 12.08.2019 №648 вбачається, що ОСОБА_3 приписаний у будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 20).
Вирішуючи питання стосовно визнання ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом, є однією із загальних засад цивільного законодавства (п.2 ч.1ст. 3 ЦК України). Непорушність права приватної власності і недопущення протиправного позбавлення власності визначено також серед конституційних основ правопорядку у сфері господарювання (ч.2ст. 5 Господарського кодексу України).
Згідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Судовий захист права власності здійснюється шляхом розгляду позовів про визнання права власності, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право власності та іншим способом, що встановлений законом або договором.
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав від 07.02.2014 року №5, оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України,статті 316-319 ЦК України).
У відповідності до ч.1ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ч. 1, 2ст. 319ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
У відповідності дост.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їхніх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином зважаючи на доводи позивача, враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає, встановленим факт відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації більше одного року.
Згідно вимог ст.72 ЖК України, суд визнає особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, керуючись ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі по 768 грн. 40 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,7,8,10,11,12,13,83,247,258,259,263,265, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 (сімсотшістдесят вісім) грн.40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Суддя: Є.А. Новицький