ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/3184/16-ц
Номер провадження: №22-ц/819/243/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Прушинська О.В.,

позивач ОСОБА_2,

представник позивача ОСОБА_3,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С.І. від 02 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання іпотечного договору припиненим,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання іпотечного договору припиненим.

В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що 14.05.2007 року між нею та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі за текстом АКІБ «УкрСиббанк») укладено кредитний договір № 0, відповідно до умов якого вона отримала кредитні кошти на споживчі потреби на умовах платності, строковості та зобов»язання повернення.

15.05.2017 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між нею та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір іпотеки, за умовами якого нею в іпотеку передано однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 30.08.2010 року з ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» стягнено заборгованість за кредитним договором № 0 від 14.05.2007 року у розмірі 242890,94 грн., яке ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 05.10.2010 року залишено без змін.

Договором факторингу № 1 від 12.12.2011 року АКІБ «УкрСиббанк» здійснив відчуження права вимоги по кредитному договору № 0 від 14.05.2007 року та іпотечному договору від 15.05.2007 року на користь ТОВ «Кей-Колект».

04.08.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіном Б.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та здійснена державна реєстрація права власності на передану в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ».

У грудні 2015 року ОСОБА_2 отримано повідомлення від ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про анулювання боргу по кредитному договору №0 від 14.05.2007 року у сумі 500 466,74 грн.

У квітні 2016 року позивачем отримано повідомлення від ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про анулювання боргу по тому ж кредитному договору № від 14.05.2007 року у сумі 780 063,50 грн. у зв»язку із набуттям іпотекодержателем права власності на іпотечне майно.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №59050375 в реєстрі відсутні відомості про державну реєстрацію іпотеки, проте міститься інформація про державну реєстрацію обтяження під номером 10661023 від 15.05.2007 року і зазначенням підстави виникнення - іпотечний договір від 15.05.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округуВоєводиною І.М. за р.№ 2185.

Посилаючись на те, що ТОВ «Кей Колект» анулював борг позивача по кредитному договору №0 від 14.05.2007 року, у зв»язку із чим іпотечний договір від 15.05.2007 року є припиненим, а відомості про припинення договору іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку, позивач просила суд визнати іпотечний договір припиненим і виключити відомості про обтяження на спірну квартиру з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02 квітня 2018 року позов задоволено.

Визнано іпотеку однокімнатної квартири АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору від 15.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною І.М. за реєстровим №2185, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 припиненою.

Знято обтяження у виді заборони на нерухоме майно, виключено запис № 10661023 про обтяження на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, накладеного на підставі іпотечного договору від 15.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною І.М., за реєстровим №2185, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «КейКолект», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_2, доводи апеляційної скарги не визнав, вважає рішення суду першої інстанції законим та обгрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що визнання неправомірним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем не призводить до автоматичного поновлення попередньо існуючих правових зв»язків в межах іпотечного правовідношення, при цьому, оскільки відповідачем були надіслані на адресу позивача листи про анулювання боргу у зв»язку з реєстрацію права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем, то, відповідно, виникають підстави для застосування у спірних правовідносинах ст.605 ЦК України, за якою зобов»язання припиняються внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов»язків із одночасним припиненням дії договору іпотеки, як похідного зобов»язання.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки суд дійшов до них помилково, ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов»язків є, зокрема, договори та інші правочини.

З метою належного виконання боржником зобов»язань цивільним законодавством передбачено забезпечення виконання зобов»язань, різновидом якого є застава нерухомого майна, що йменується іпотекою та регулюється загальними положеннями ст.ст.572-593 ЦК України та спеціальним законодавством, зокрема, ЗУ «Про іпотеку».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.4, 5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Отже, з наведених норм права слід дійти висновку, що іпотека є видом забезпечення зобов»язань, що має похідний характер від основного зобов'язання, нерозривно пов»язана з ним і є дійсною до припинення основного зобов'язання у передбаченому законом порядку або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Судом вірно встановлено та підтверджується дослідженими у справі доказами, що 14.05.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно умов якого АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_2 кредит в сумі 30000 доларів США на умовах строковості, платності та повернення, а ОСОБА_7 зобов'язалась погашати щомісячно рівними частками кредит в строк до 14.05.2028 року (а.с.12-23).

В забезпечення виконання зобов»язнь по кредитному договору №0 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала АКІБ «УкрСиббанк» в іпотеку належну їй однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводиною І.М. за реєстровим номером 2185 (а.с24-28).

У зв»язку із невиконанням ОСОБА_2 зобов»язань по кредитному договору, АКІБ «Укрсиббанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості і рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 30.08.2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 05.10.2010 року, стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь АКІБ «Укрсиббанк» 242890 грн. 94 коп. в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором №0 від 14.05.2007 року та вирішено питання судових витрат (а.с.49-56).

13.02.2012 року між ТОВ «Кей Колект» та ПАТ «Укрсиббанк» укладено договір факторингу, а також нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов яких ТОВ «Кей Колект» набуло прав кредитора ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9 згідно кредитного договору №0 та іпотечного договору від 15.05.2017 року (а.с.29-34,112).

Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 04.03.2015 року замінено сторону виконавчого провадження по виконанню рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 30.08.2010 року з ПАТ «Укрсиббанк» на ТОВ «Кей Колект».

04.08.2015 року до нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б.М. надійшла заява від ТОВ «Кей Колект», як іпотекодержателя, про проведення державної реєстрації права власності на передану в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 у зв»язку із чим приватним нотаріусом прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 23373823, відповідно до якого відбулася державна реєстрація права власності на належну ОСОБА_2 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей Колект» на підставі договору іпотеки від 15.06.2007 року.

У грудні 2015 року ОСОБА_2 отримано повідомлення від ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про анулювання боргу по кредитному договору №0 від 14.05.2007 року у сумі 500 466,74 грн. (а.с.10)

У квітні 2016 року позивачем отримано повідомлення від ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про анулювання боргу по тому ж кредитному договору № від 14.05.2007 року у сумі 780 063,50 грн. у зв»язку із реалізацією ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права на нерухоме майно та набуттям іпотекодержателем права власності на іпотечне майно (а.с.11).

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 08.02.2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського адміністративного апеляційного суду від 18.05.2016 року, визнано неправомірним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним № 23373823 від 04.08.2015 року через порушення реєстратором порядку проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки та здійснення реєстраційної дії з перевищенням наданих повноважень (а.с.105-111).

Отже, з досліджених судом доказів вбачається, що рішення про державну реєстрацію права власності за відповідачем, як іпотекодержателем, на належну ОСОБА_2 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 скасовано, право власності іпотекодавця поновлено, однак, оскільки жодна із сторін не зверталась до державного реєстратора з вищенаведеним судовим рішенням, то на теперішній час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обліковується ще запис про право власності ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на спірну квартиру, внесений 04.08.2015 року приватним нотаріусом Суперфіним Б.М. (а.с.7).

Вирішуючи спір, суд залишив поза увагою ту обставину, що листи-повідомлення про анулювання боргу були направлені відповідачем позивачу у зв»язку із набуттям права власності на предмет іпотеки та на виконання вимог п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового Кодексу України, а отже по своїй правовій природі є похідними та невід»ємно пов»язаними із реалізацією іпотекодержателем права на задоволення вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки відповідно до ЗУ «Про іпотеку».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не врахував положення п.1.2. договору іпотеки, відповідно до умов якого іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов»язань іпотекодавця як за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №0, так і за договором про надання споживчого кредиту № №0 від 15.05.2007 року до їх повного виконання та не дав належної оцінки тій обставині, що позивач свої кредитні зобов»язання за наведеними кредитними договорами не виконала, кредитну заборгованість не погасила, що нею не заперечувалося.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, припинення договору, з якого виникає забезпечене іпотекою зобов'язання, зіставляють із підставами для припинення права іпотеки. Однак, при цьому слід ураховувати, що відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Змістом частин першої, другої статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави.

За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки.

Співвідношення зазначених положень законодавства дає змогу дійти висновку про те, що Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо урегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 Закону України «Про іпотеку» містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України.

Підстави припинення іпотеки передбачено статтею 17 Закону України «Про іпотеку», до яких зокрема належать: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Приймаючи до уваги, що дослідженими судом доказами підтверджено, що основне зобов»язання за кредитним договором ОСОБА_2 не виконано, рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності іпотекодержателя на іпотечне майно, у зв»язку із якою відповідачем направлялися листи про анулювання боргу, - скасовано, строк дії іпотечного договору не закінчився, тому і відсутні визначені законом підстав вважати іпотечний договір припиненим, у зв»язку із чим колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість доводів апеляційної скарги та наявність підстав для її задоволення.

За наведених обставин, з огляду на те, що обставини, які суд першої інстанції визнав встановленими не доведені, а висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають обставинам справи, при цьому допущено порушення норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів, відповідно до положень ст.ст.374, 376 ЦПК України вважає необхідним скасувати ухвалене у справі рішення з постановленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, у зв'язку із скасуванням рішення суду першої інстанції та відмовою в задоволенні позову, витрати понесені відповідачем на сплату судового збору при подачі апеляційної скарги підлягають стягненню з позивача у сумі 826,80 грн.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 квітня 2018 року скасувати та постановити нове.

В задоволені позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання іпотечного договору припиненим- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» судові витрати у сумі 826,80 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Дата складення постанови 21.01.2019 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська