Провадження №2/760/2801/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2019 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

представника позивача - Мельника О.В.

відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника відповідача 2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Кредитної спілки "Форт" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути:

-190 852, 73 гр. заборгованості за Кредитним договором № 4019 від 30 вересня 2015 року солідарно з обох відповідачів;

-39 994, 97 гр. штрафу за невиконання зобов`язання з відповідачки ОСОБА_1 ;

-190 852, 73 гр. неустойки за невиконання зобов`язань з відповідача ОСОБА_4

Посилається в позові на те, що 30 вересня 2015 року між КС «Форт» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 4019, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 80 000, 00 гр.

За умовами договору відповідачка ОСОБА_1 зобов`язалася повернути протягом 12 фактичних місяців суму кредиту та сплатити проценти за його використання в розмірі 55 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідачка ОСОБА_1 підписала графік розрахунків, яким було встановлено періодичність та розмір платежів в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків за його використання.

Пунктом 3.5 договору встановлено, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору.

Останнім днем остаточного розрахунку за кредитним договором є 30 вересня 2016 року.

Відповідачка ОСОБА_1 умови договору не виконала, кредит не погасила, останній платіж у його погашення був здійснений 08 листопада 2018 року в розмірі 8 000, 00 гр.

Відповідачі неодноразово повідомлялися про необхідність термінового повернення кредиту та сплати процентів за його користування, однак вимоги спілки останніми були проігноровані.

Станом на 29 грудня 2018 року загальна сума боргу за Кредитним договором становить 190 852, 73 гр., з яких:

-79 989, 93 гр. - сума кредиту;

-110 862, 80 гр. - сума процентів.

Згідно п. 7.3 Кредитного договору у разі прийняття кредитодавцем рішення про стягнення процентів за користування кредитом та суми кредиту в судовому порядку внаслідок невиконання позичальником зобов`язань, встановлених п. 2.3 договору, до позичальника застосовується штраф у розмірі 50 % від суми фактичного залишку кредиту на дату прийняття кредитодавцем рішення про стягнення простроченої заборгованості в судовому порядку.

З урахуванням цього, відповідачка ОСОБА_1 має сплатити штраф у розмірі 39 994, 97 гр., що становить 50 % від фактичного залишку суми кредиту.

Крім того, для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 30 вересня 2015 року між КС «Форт» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № фо 32/4019.

За умовами Договору поруки відповідач ОСОБА_2 зобов`язався солідарно відповідати перед КС «Форт» за виконання зобов`язань ОСОБА_1 зобов`язань за умовами кредитного договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору поруки поручитель зобов`язується виконати за боржника зобов`язання останнього перед кредитодавцем на умовах, в порядку та в терміни, зазначених п. 2 Договору.

26 березня 2018 року на адресу відповідача ОСОБА_2 була направлена вимога про необхідність виконання зобов`язання за кредитним договором в строк до 06 квітня 2018 року, яка була отримана ним 30 березня 2018 року.

Відповідно до п. 4.2 Договору поруки якщо поручитель не виконає свої обов`язки за Договором протягом 5 робочих днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення-вимоги, то він додатково сплачує кредитодавцю неустойку в розмірі 3 % в день від простроченої суми платежу, а також сплачує збитки, спричиненні таким невиконанням.

Станом на час направлення вимоги сума заборгованості за кредитним договором становила 166 344, 61 гр., 3% в день буде становити з даної суми 54 893, 72 гр.

Враховуючи кількість днів прострочки, сума неустойки буде значно більшою, а тому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 пеню в розмірі заборгованості за договором у сумі 190 852, 73 гр.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідачі та представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечували, надали до суду письмовий відзив.

Зазначають, що ОСОБА_2 не був ознайомлений з умовами Кредитного договору, його підпису на сторінках договору немає.

Відсутність підпису ОСОБА_2 на умовах Кредитного договору № 4019 та правилах надання банківських послуг свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості.

Факт укладання кредитного договору вони не оспорюють, проте вважають, що розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, сама заборгованість у них відсутня.

Долучені позивачем до матеріалів позовної заяви копії документів не є достатніми доказами, що підтверджують надання ОСОБА_1 кредитних коштів та не вказують на умови, на яких був укладений кредитний договір.

Зазначають, що позивачем при зверненні до суду не було зазначено якими нормами передбачено одночасне стягнення і штрафу, і неустойки.

Нормами чинного законодавства визначений порядок погашення кредитної заборгованості, який включає в себе погашення процентів та неустойки, а потім і тіла кредиту.

Про досягнення сторонами кредитного договору іншого порядку погашення кредиту позивачем доведено не було, а Договір поруки таких умов не містить.

Представником позивача не було надано розрахунку заборгованості або відомостей, з яких би вбачалось, на яке саме тіло кредиту нараховувалась заборгованість.

Крім того, графік розрахунків не може бути належним та допустимим доказом досягнення сторонами всіх істотних умов договору, оскільки він також не був підписаний ОСОБА_2 .

Виходячи з цього, просять у позові відмовити.

Скориставшись своїм правом, представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначав, що факт укладання Кредитного договору відповідачами не оспорювався, а відповідно до умов Договору поруки, добровільно підписаного відповідачем ОСОБА_2 , останній несе солідарну відповідальність перед кредитодавцем за виконання зобов`язання члена КС «Форт» ОСОБА_1 , підставою виникнення якого є Кредитний договір, з яким поручитель ознайомився.

Всі істотні умови були викладені в Кредитному договорі № 4019 від 30 вересня 2015 року, про що свідчить підпис відповідачки ОСОБА_1 на даному договорі.

Крім того, в матеріалах справи містяться документи, зокрема, підтвердження отримання кредиту, написано власноручно ОСОБА_1 , що свідчать про отримання кредиту.

Графік розрахунків, на який відповідачі посилались у відзиві, є невід`ємною частиною Кредитного договору і підпису на ньому поручителя норми чинного законодавства не вимагають.

Крім того, зазначив, що відповідачі, посилаючись на відсутність заборгованості, жодних доказів належного виконання ними умов укладених договорів не надали.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку по обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Порушенням зобов`язання, з точки зору ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Встановлено, що 30 вересня 2015 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 , був укладений Кредитний договір № 4019, за умовами якого їй був наданий кредит в сумі 80 000, 00 гр., зі сплатою процентів у розмірі 55 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом та кінцевою датою повернення 30 вересня 2016 року.

Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору кредит надається позичальнику готівкою у касі кредитодавця або (згідно заяви позичальника) шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у заяві.

Пунктом 2.5 Кредитного договору передбачено, що датою отримання кредиту вважається дата видачі позичальнику суми кредиту готівкою через касу кредитодавця, а при безготівкових розрахунках - дата списання відповідної суми з рахунку кредитодавця. Вищезазначена дата отримання кредиту зазначається в графіку розрахунків, що є додатком № 1 до даного Договору.

Отримання відповідачкою коштів та, відповідно, належне виконання позивачем своїх зобов`язань підтверджується видатковим касовим ордером від 30 вересня 2015 року, заявою про видачу готівки та розписками відповідачки, графіком розрахунків, що є додатком № 1 до Кредитного договору, датованими тим же днем.

/ а.с. 8 - 10, 12 - 14 /

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 55 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення.

Нарахування процентів за цим Договором здійснюються з урахуванням числа днів у календарному році (вихідних, святкових та неробочих днів включно). Кількість днів у році приймається за 365 (366).

Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в такому порядку: в першу чергу сплаті підлягає проценти, а в наступну чергу - сума кредиту.

Встановлено та не спростовувалося відповідачами в судовому засіданні, в порушення умов договору відповідачка кредит та відсотки за користування коштами не погасила.

Станом на 29 грудня 2018 року загальна сума боргу за Кредитним договором становить 190 852, 73 гр., з яких:

-79 989, 93 гр. - сума кредиту;

-110 862, 80 гр.- сума процентів.

/ а.с. 15 - 23 /

У зв`язку з невиконанням позичальником умов договору банком на адресу відповідачів були направлені вимоги про усунення порушень умов кредитного договору, проте станом на день звернення до суду відповідачі зобов`язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування кредитом не виконали.

Даних обставин ні відповідачі, ні представник відповідачів в судовому засіданні не заперечували.

Відповідно до статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Стаття 546 ЦК України встановлює види забезпечення виконання зобов`язання та зазначає, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши дані договори на умовах, викладених у них, відповідачі тим самим засвідчили свою згоду та взяли на себе зобов`язання виконувати умови, які були в них закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Враховуючи викладене вище, узгоджені сторонами умови кредитного договору, неналежне виконання відповідачкою ОСОБА_1 , як позичальником, умов договору, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правилами ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 7.3 Кредитного договору визначено, що у разі прийняття кредитодавцем рішення про стягнення процентів за користування кредитом та суми кредиту в судовому порядку внаслідок невиконання позичальником зобов`язань, встановлених п. 2.3., до позичальника застосовується штраф у розмірі 50 % від суми фактичного залишку кредиту на дату прийняття кредитодавцем рішення про стягнення простроченої заборгованості в судовому порядку.

Виходячи з цього, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача і в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_1 , як позичальника, 39 994, 97 гр. штрафу.

Відповідно до п. 4.2 Договору поруки якщо поручитель не виконає свої обов`язки за Договором протягом 5 робочих днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення-вимоги, то він додатково сплачує кредитодавцю неустойку в розмірі 3% в день від простроченої суми платежу, а також сплачує кредитодавцю збитки, спричиненні таким невиконанням.

Звертаючись до суду, позивач вважає прострочену суму платежу в розмірі 166 344, 61 гр., зазначену в останній вимозі, 3% від якої в день становить 54 893, 72 гр.

Вважає, що з урахуванням кількості днів прострочки сума неустойки буде значно перевищувати суму заборгованості, а тому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 пеню в розмірі загальної суми заборгованості - 190 852, 73 гр.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з правовим висновком Верховного суду України у справі №6-1120цс15 від 04 листопада 2015 року відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку про зменшення розміру пені до стягнення з відповідача на користь позивача до розміру денної суми пені, виходячи з останньої вимоги позивача до відповідачів, у розмірі 54 893, 72 гр.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідачів та їх представника в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Надавши розрахунок заборгованості за умовами договору, відобразивши в ньому періоди та розміри внесення позичальником коштів для погашення кредиту протягом вересня 2015 року - грудня 2018 року, позивач довів як видачу позичальнику кредиту, так і існування заборгованості в розмірі, приведеному ним.

Таким чином, з точки зору закону, обов`язок спростувати обставини, приведені представником позивача, покладається на відповідача.

Тобто, спростувати дану презумпцію, а саме отримання кредиту та суму заборгованості за умовами договору, має сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості, визначеним ст. ст. 77-78 ЦПК України, та за правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України є процесуальним обов`язком даної сторони.

Відповідно до ч.1 ст. 77, 81 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

В порушення вимог ст. 12 ЦПК України відповідачі та представник відповідача належними доказами та у встановленому законом порядку приведені в позові обставини не спростували.

Враховуючи ці обставини та викладене вище, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, а також відповідачів в судовому засіданні.

Суд також не приймає до уваги посилання відповідача ОСОБА_2 про не ознайомлення з умовами кредитного договору та графіком платежів, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При укладенні договору сторони повинні усвідомлювати, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Укладаючи правочин, сторони повинні насправді прагнути досягнення саме того правового результату, який завжди виникає при укладенні правочину такого виду.

Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 543 ЦК України.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

При цьому, п. 2.1 Договору поруки № фо 32/4019 від 30 вересня 2015 року встановлено, що підстава зобов`язання забезпеченого гарантією за Договором: Договір кредиту № 4019 від 30 вересня 2015 року, з яким поручитель ознайомлений.

Крім того, закон при укладенні договору поруки не зобов`язує позикодавця ознайомлювати поручителя з умовами кредитного договору, за виконання якого позичальником він поручається.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 6 325, 52 гр., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 525-526, 543, 549, 551, 553-559, 626-629,1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 , суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 /, ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_2 /на користь Кредитної спілки «Форт» / 04210 м. Київ проспект Героїв Сталінграду, 6 корп.4, / 79 989 , 93 гр. заборгованості та 110 862, 80 коп. процентів.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 / на користь Кредитної спілки «Форт» / 04210 м. Київ проспект Героїв Сталінграду, 6 корп.4, / 39 994, 97 гр. штрафу.

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_2 /на користь Кредитної спілки «Форт» / 04210 м. Київ проспект Героїв Сталінграду, 6 корп.4, / 54 893, 72 гр. неустойки.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 /, ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_2 / в рівних частинах на користь Кредитної спілки «Форт» / 04210 м. Київ проспект Героїв Сталінграду, 6 корп.4, / 6 325, 52 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09 вересня 2019 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва