ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2480/19 Справа № 212/5874/18 Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Суха Балка»

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2018 року, яке ухвалено суддею Ваврушак Н.М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 16 жовтня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (надалі - ПрАТ «Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з отриманим професійним захворюванням на виробництві.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 04 липня 1994 року по 05 жовтня 2009 року працював підземним прохідником на шахті «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка».

Висновком МСЕК від 23 вересня 2009 року позивачу первинно встановлено 55 % втрати професійної працездатності, за двома професійними захворюваннями - вегетативна сенсорна полінейропатія рук, радикулопатія поперекова - крижова та третя група інвалідності.

При наступних переоглядах висновком МСЕК від 12 червня 2018 року позивачу встановлено 65 % втрати професійної працездатності, з яких: 15 % за захворюванням сидеросилікозу другої стадії, 5 % - нейросенсона приглухуватість, 30 % - радикулопатія поперекова - крижова та 15 % - вегетативна сенсорна полінейропатія рук.

Позивач вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, та йому завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, яких він зазнав та продовжує зазнавати,у зв'язку з професійним захворюванням змінилися його образ та якість життя.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі ПрАТ «Суха Балка»), на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 40 000 грн. без урахування податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з ПрАТ «Суха Балка» на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПрАТ «Суха Балка» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, вважає, що в матеріалах справи відсутні докази підтвердження факту заподіяння позивачу моральної шкоди та не враховано відсутність вини підприємства у спричиненні шкоди позивачу.

Крім того, матеріали справи не містять належних доказів щодо спричинення моральної шкоди позивачу, визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості і справедливості.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду першої інстанції цілком обґрунтовано, винесено з дотриманням норм чинного законодавства України, а апеляційна скарга відповідача необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 працював підземним прохідником на підприємстві шахті «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», правонаступником якого є ПрАТ «Суха Балка» з 04.07.1994 року по 08.12.1994 рік, та з 25.03.1997 року по 05.10.2009 рік (а.с. 20-21).

Висновком МСЕК від 23 вересня 2009 року позивачу первинно визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 55% за двома професійними захворюваннями вегетативна сенсорна полінейропатія рук, радикулопатія поперекова - крижова та третя група інвалідності, з наступним переоглядом 01.01.2010 року (а.с. 8).

При наступних переоглядах висновком МСЕК від 19.08.2010 року та 12.06.2018 року ОСОБА_3 встановлено 65% втрати професійної працездатності, з яких 15 % за захворюванням сидеросилікозу другої стадії, 5 % - нейросенсона приглухуватість, 30 % - радикулопатія поперекова - крижова та 15 % - вегетативна сенсорна полінейропатія рук та третя група інвалідності (а.с. 9-10).

Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог позивача та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов'язків і пов'язано з виробництвом, і наявності у зв'язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у зв'язку з професійним захворюванням, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як позивач не має змоги вести звичне життя, протягом тривалого часу відчуває важкість і біль у грудях, задишку при незначному фізичному навантаженні, що його морально пригнічує та змушує постійно лікуватись.

У зв'язку з чим спростовуються доводи відповідача щодо не доведення позивачем позовних вимог, оскільки, факт заподіяння такої шкоди у зв'язку з отриманим ним професійним захворюванням встановлений в судовому засіданні.

Отже, судом вірно встановлено порушення ПрАТ «Суха Балка» норм трудового законодавства, що призвело до виникнення у позивача професійного захворювання, а тому саме на роботодавця покладається обов'язок з відшкодування завданої моральної шкоди.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз'ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 13 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями, згідно якої передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні докази підтвердження факту заподіяння позивачу моральної шкоди та не враховано відсутність вини підприємства у спричиненні шкоди позивачу, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки не знімають з відповідача обов'язку виконати вимоги ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», якими передбачений обов'язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці й нести відповідальність в законом вставленому порядку за їх невиконання.

Як встановлено судом першої інстанції, професійне захворювання позивача виникло за обставин праці на посаді підземного прохідника на шахті «Ювілейна».

Відповідно до повідомлення про хронічне професійне захворювання від 07 серпня 2009 року та 09 лютого 2018 року, в яких вказано причини, що викликали професійне захворювання позивача, а саме робота на протязі 17 років 5 місяців в умовах запиленості повітря робочої зони, що перевищувала ГДК, важка фізична праця та 17 років 1 місяць в умовах підвищених рівнів вібраці.

Відповідно до висновку МСЕК від 23.09.2009 року йому первинно було встановлено 55% втрати професійної працездатності в зв'язку з професійним захворюванням.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач - ПрАТ «Суха Балка» - повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України ''Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Зокрема, судом враховано характер отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, стан здоров'я потерпілого. тяжкість вимушених змін його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Тому доводи апеляційної скарги про те, що визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає розумності, виваженості і справедливості, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказані доводи спростовуються вказаними висновками суду.

Отже, на думку колегії суддів, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в досить повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм правову оцінку, ухвалив рішення яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, ч. 1 ст. 369, ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 28 січня 2019 року.

Головуючий:

Судді: