Справа №359/9882/18
Провадження №2/359/1048/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву представника Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду

Київської області надійшла заява від представника ДП обслуговування повітряного руху України про відвід судді Чирки С.С. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди. Дана заява вмотивована тим, що суддею в судовому засіданні 04.01.2019 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів. У звязку з цим, на думку відповідача суд не повно зясував усі фактичні обставини справи, при цьому не сприяв повному, обєктивному та неупередженому її розгляду, а тому ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Тому представник ДП обслуговування повітряного руху України просить суд відвести суддю Чирку С.С. від розгляду даної цивільної справи.

У судове засідання представник позивача не зявився. Про час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином. На адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла заява у якій він просив суд відкласти розгляд справи у звязку з неможливістю прибути в судове засідання через відрядження за кордоном.

Представник відповідача у судове засідання не зявися. Причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є обставини, що викликають сумнів в його неупередженості або обєктивності.

Згідно з ч.2, ч.3 ст.40 цього ж Кодексу питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду. Такому судді не може бути задоволений відвід.

Судом встановлено, що 04.01.2019 року у судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про витребування доказів, яке у відповідності до п.7 ч.1 ст. 197 ЦПК України було задоволено судом.

Аналіз цих обставин свідчить про те, що судом здійснюються всі передбачені ЦПК України можливості для повного, всебічного та обєктивного дослідження справи та з метою правильного, неупередженого вирішення даного спору.

Натомість відповідач вважає, що суддя протиправно сприяє одній стороні в досягнення її мети засобами не передбаченими ЦПК України.

Крім цього, відповідачем у відзиві вказано, що суддею винесено ухвалу про забезпечення доказів, що категорично суперечить тому документу, який був винесений за результатом розгляду клопотання про витребування доказів.

З таким твердженням суд погодитися не може виходячи із наступного.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов'язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект. Так у справі "Гаусшильдт проти Данії", "Мироненко і Мартиненко проти України" зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Гаусшильдт проти Данії" вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Мироненко і Мартиненко проти України"). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Таким чином, відповідач звертаючись із заявою про відвід головуючого судді, посилаючись на начебто порушення суддею процесуального законодавства, не надала жодного доказу на підтвердження своїх посилань, а незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для його відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

З огляду на це суд вважає, що підстави для відводу судді Чирки С.С. відсутні. В такому випадку провадження у цивільній справі належить зупинити до розгляду заяви про відвід судді іншим суддею Бориспільського міськрайонного суду, визначеним в порядку, передбаченому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, абз.2 ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованою заяву про відвід головуючого судді у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди зупинити до розгляду заяви представника Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про відвід судді іншим суддею Бориспільського міськрайонного суду, визначеним в порядку, передбаченому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала суду є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя Чирка С.С.