Миколаївський апеляційний суд
Справа №2-539/2005
Провадження № 22-ц/812/1455/19
У Х В А Л А

09 вересня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Яворської Ж.М., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку не залучено до участі у справі - ОСОБА_1 на рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 08 липня 2005 року ухвалене у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поновлення строку на прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В

У червні 2005 року ОСОБА_2 звернулась до суду с позовом до ОСОБА_3 про поновлення строку для прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування.

Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 08 липня 2005 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції особа, яку не залучено до участі у справі - ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, заявивши клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року вказані в клопотанні про поновлення строку причини визнано неповажними та апеляційну скаргу залишено без руху для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших підстав для такого поновлення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Конструкція ст.357 ЦПК України передбачає можливість для скаржника надання інших підстав для поновлення строку у випадку, якщо вказані ним підстави визнані неповажними. І скаржник мав би відповідально віднестись до викладення інших підстав для поновлення строку з наданням відповідних доказів.

04 квітня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Суд вважає, що вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення є неповажними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

За приписами ч.1. ст. 352 ЦПК України вбачається, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до п.1,п.2,ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до п.1, ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року вказані в апеляційній скарзі причини поновлення строку визнані неповажними.

За такого, підлягають з`ясуванню інші поважні причини пропуску такого строку.

З наданої заяви про поновлення строку вбачається, що ОСОБА_1 уклавши угоду про надання правової допомоги з адвокатом Яцук Н.М. очікував від останньої вирішення справи. В свою чергу, адвокат, встановивши факт отримання спадщини на підставі рішення суду, направила апеляційну скаргу на підпис ОСОБА_1 , а оскільки він за місцем реєстрації не проживав, то апеляційну скаргу він не отримав та судовий збір не сплатив.

Вважає, що дані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Проте, такі обставини не можуть бути визнані поважними, оскільки вказане ним належними та допустимими доказами не підтверджуються.

Тривалий період не звернення з апеляційною скаргою, після ознайомлення з матеріалами справи, свідчить про недобросовісну поведінку як особи, що подала апеляційну скаргу, так і його представника.

Крім того, з наданої копіє ордеру серія МК №107002 від 06 серпня 2018 року не вбачається будь яких застережень та обмежень щодо представництва Яцук Н.М. інтересів ОСОБА_1 , а отже, адвокат не мала перешкод у підписанні апеляційної скарги особисто.

Добросовісність учасників судового процесу зокрема, полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.

Інша поведінка за певних обставин може свідчити про зловживання особою своїми правами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини) передбачено обов`язок мотивувати судове рішення про поновлення пропущених строків на оскарження. Зокрема, Європейський суд з прав людини спеціально і однозначно висловився стосовно того, що національний суд зобов`язаний мотивувати поновлення строку на оскарження і пересвідчитись, що підстави для поновлення строку виправдовують втручання у принцип res judicata (параграф 47 рішення у справі "Устименко проти України", параграф 41 рішення у справі "Пономарьов проти України").

Крім того, відповідно до параграфа 48 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" національне законодавство на час подій не обмежувало дискреційні повноваження судів щодо часу або підстав для поновлення пропущеного строку. Сама концепція "поважних причин", згідно з якою національні суди виправдали відновлення провадження у справі заявника, не є чіткою. За таких обставин для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

У параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на порушення, які допускали українські суди внаслідок необґрунтованості причин втручання у принцип res judicata. Як зазначено вище, окрему увагу ним було приділено випадкам, коли судді поновлювали строк без надання будь-яких додаткових пояснень про "поважні причини".

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 13 червня 2018 року у справі № 2-24/10 (провадження № 61-7640св18).

За таких обставин, слід дійти висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою, оскільки причини пропуску строку є неповажними та такими, що не підтверджені відповідними доказами, спростовуються матеріалами справи та порушують принцип res judicata (правової визначеності).

З урахуванням наведеного, у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою слід відмовити.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі повернення заяви або скарги.

Ураховуючи викладене, сплачений ОСОБА_1 судовий збір за квитанцією про сплату № 0.0..1 від 23 липня 2019 року на суму 1152, 60 грн. підлягає поверненню.

Керуючись ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 357, 358 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В

Визнати неповажними причини пропуску процесуального строку ОСОБА_1 на апеляційне оскарження рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 08 липня 2005 року.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 08 липня 2005 року, ухвалене у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поновлення строку на прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 виданий Березнегуватським РС УДМС 10 грудня 2016 року) сплачений судовий збір в розмірі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп., згідно квитанції № 0.0..1 від 23 липня 2019 року на рахунок №0007, отримувач - УК у місті Миколаїв /м.Миколаїв/22030101, код банку отримувача - 899998, код отримувача - 37992781.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Інформацію щодо справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою сторінки Миколаївського апеляційного суду: https:// mka.court.gov.ua.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Ж.М. Яворська