Справа № 478/1156/19 Провадження № 2/478/299/2019
У Х В А Л А

05 вересня 2019 року смт.Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Томашевського О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Григоренко Н.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 20 серпня 2019 року провадження у справі відкрито.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, вважала неможливим примиритись із відповідачем з підстав заявлених в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечував, просив суд надати строк для примирення між сторонами, який встановити терміном в один місяць.

Заслухавши сторін, проаналізувавши подане відповідачем клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В свою чергу, згідно із статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, і це не випадково, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Судом встановлено, що підстави позову для розірвання шлюбу є фактичне припинення між сторонами шлюбних відносин, що характеризуються погіршенням протягом останніх років сімейних відносин між ними, змінність поглядів на шлюб та сім`ю, нехтування сімейними цінностями, відсутності поваги піклування один до одного та наявності доброзичливої сприятливої морально психологічної атмосфери.

В судовому засіданні позивач заперечувала щодо додаткового строку на примирення, вважає таке примирення неможливим.

При цьому, з огляду на заявлені обставини, позивач вказує на наявність сварок між нею та відповідачем, що тяжким чином впливає на психічний стан їх сина та спричиняє йому душевні страждання.

За наявності наведених обставин, суд приходить до висновку щодо відсутності обґрунтованих підстав для надання додаткового строку на примирення сторонам, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

Суд також враховує, що тривалий розгляд справи в частині стягнення аліментів, порушує право малолітньої дитини на утримання.

Керуючись ч.3 ст.210, ст.260-261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання відповідача про надання сторонам строку для примирення терміном в 1 місяць відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 05 вересня 2019 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О. Томашевський