БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/904/19
Провадження № 2/497/649/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря - Стоянова І.М.,

без участі сторін,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом (а.с.3-4), та просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 2.61 га, яка розташована на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну його діду ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ОД №003009, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем за законом, посвідченим секретарем Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області від 20.07.2016 року, зареєстрованим в реєстрі за №115, після смерті діда ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак не може оформити належним чином право на спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 2.61 га, розташованої на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, яка належала померлому дідусю на підставі державного акту серії ОД № 003009, виданого на підставі розпорядження голови Болградської районної державної адміністрації Одеської області № 335 від 23.04.2004 року.

Київська державна нотаріальна контора у місті Одеса відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що зі змісту заяви моєї матері про відмову від спадщини не зрозуміло чи відмовляється вона від прийняття спадщини за заповітом чи за законом.

Зазначене стало приводом для звернення до суду.

Позивач до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся згідно вимог чинного законодавства (а.с.39), просив справу розглянути без його участі, про що надав заяву до суду (а.с.42).

Відповідач Виноградненська сільська рада Болградського району Одеської області до суду також не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.33). Позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення, просила справу розглянути без участі їх представника, про що надав заяву до суду (а.с.35-36).

Відповідач ОСОБА_2 до суду не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася згідно вимог чинного законодавства (а.с.33, 39), просила справу розглянути без її участі, про що надала заяву до суду. Позовні вимоги визнала цілком та беззаперечно. В заяві зазначила, що вона в дійсності відмовилася від прийняття спадщини після смерті свого батька і за заповітом, і за законом, по що нею було повідомлено секретарю сільської ради при оформленні письмової заяви про відмову, але секретар склала не коректно заяву, що стало підставою у подальшому для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом її сину - онуку спадкодавця (а.с.40-41).

Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 , виданим на підставі запису акту про смерть №759, складеним Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.8).

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого майна, також входить і земельна ділянка загальною площею 2.61 га, розташована на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту серії ОД № 003009 від 10.05.2005 року (а.с.12).

За час свого життя спадкодавець розпорядився належним йому майном, склавши заповіт на ім`я ОСОБА_2 (відповідача по справі), посвідчений 20.07.2016 року секретарем Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 115 (а.с.11).

На день смерті померлий ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 разом зі співмешканкою ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області № 241 від 03.06.2019 року (а.с.14).

З матеріалів спадкової справи №34Б/2019, заведеної Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.48-60, 62-80) вбачається, що до нотаріуса звернулися ОСОБА_1 , онук померлого з заявою про прийняття спадщини за законом від 04.01.2019 року (а.с.49), та донька померлого ОСОБА_2 з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь його онука ОСОБА_1 від 04.01.2019 року (а.с.50).

В даній заяві зазначено, що дійсно ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини за заповітом після смерті батька, та саме вказала на користь якої особи вона відмовляється, це: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд приймає до уваги, твердження відповідача ОСОБА_2 , про те, що вона взагалі цілком відмовилася від прийняття спадщини на користь сина - онука померлого ОСОБА_1 , та її відмова є цілковитою та беззаперечною, проте секретарем сільської ради при посвідченні цієї заяви було допущено технічну описку, і зазначено про відмову виключно лише за заповітом.

Інших спадкоємців не має.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст.1221 ч.1 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України врегульовано, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Щодо спадкування за законом, то згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1, ч.3, ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Положеннями ст.1273 ч.1 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Разом з цим, спадкоємець за заповітом першої черги ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини у повному обсязі.

Згідно положень ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

А відтак, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом п`ятої черги, який спадщину після смерті спадкодавця прийняв шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Родинні відносин між спадкоємцем і спадкодавцем підтверджуються:

-свідоцтвом про народження позивача (онука спадкодавця) серії НОМЕР_2 , виданим 21.05.1988 року Тараклійським районним відділом ЗАГС МССР (а.с.7);

-свідоцтвом про народження матері позивача (доньки спадкодавця) серії НОМЕР_3 , виданим Виноградненською сільською радою Болградського району Одеської області від 04.10.1967 року (а.с.20);

-свідоцтвом про шлюб матері позивача (доньки спадкодавця) серії № НОМЕР_4 , виданим 13.06.1987 року Виноградненською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.21).

Приписами ст.1225 ч.1 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст.152 Земельного Кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації.

Підсумовуючи усе вище викладене, суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими, та приходить до висновку про їх задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 1216-1218, 1221, 1225, 1261-1265, 1270, 1273 ЦК України, ст.125, 152 Земельного Кодексу України, ст.ст.4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 200, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Тараклія, Республіка Молдова, паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 15.07.2004 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , право власності земельну ділянку розміром 2.61 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, належну померлому ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №003009 від 10.05.2005 року, виданого на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 23.04.2004 року № 335, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №74, як за спадкоємцем за законом п`ятої черги після смерті дідуся ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.В.Кодінцева