Ухвала

28 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 309/1891/16-ц

провадження № 61-15359ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану представником ОСОБА_4 , на постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Велятинської сільської ради Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання недійсними та скасування рішень, свідоцтв та скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 червня

2019 року, з пропуском строку на касаційне оскарження.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або

у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Закарпатським апеляційним судом прийнято постанову 26 червня 2019 року, повний текст судового рішення складено 08 липня 2019 року, тому останній день строку на касаційне оскарження є 07 серпня 2019 року, а скаргу подано 08 серпня 2019 року.

Скаржники не порушують питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, не зазначають поважних причин, що перешкоджали їм подати касаційну скаргу до 07 серпня 2019 року та не надають доказів, які підтверджують ці обставини.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, скаржникам необхідно надати заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, у якій зазначити поважні причини, що перешкоджали подати касаційну скаргу до 07 серпня 2019 року, надати належні та допустимі докази на підтвердження цих обставин (конверт в якому надсилалася копія повного тексту постанови Закарпатського апеляційного суду від 26 червня 2019 року із ідентифікатором міжнародного поштового відправлення публічного акціонерного товариства «Укрпошта», довідка суду, тощо).

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України скаржники не додали документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. При цьому представник скаржників ОСОБА_4 просить звільнити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи те, що до касаційної скарги не надано доказів, які підтверджують майновий стан скаржників та відсутність можливості сплатити судовий збір, підстави для відстрочення сплати судового збору відсутні.

З огляду на зазначене, клопотання представника скаржників Дубчак Н. С. про звільнення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Отже, скаржникам слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та

у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви

і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Предметом позову у даній справі є чотири вимоги немайнового характеру.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позову - 2016 рік) у разі коли в позовній заяві об`єднано дві

і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позову - 2016 рік) у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено, що з 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата становить 1 378 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позову - 2016 рік) за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 551, 20 грн (1 378 грн * 0,4).

Таким чином, кожному скаржнику за подання касаційної скарги треба сплатити судовий збір у розмірі по 4 409, 60 грн (551, 20 грн * 4 * 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі

м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку - 207.

На підтвердження сплати судового збору скаржникам необхідно надати до суду відповідні документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про звільнення скаржників від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану представником ОСОБА_4 , на постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 червня 2019 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков