Провадження № 2/127/5654/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просила визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1. Позов мотивований тим, що позивач являється власником будинку АДРЕСА_1. В даному будинку зареєстровані відповідачі, однак з 2010 року у ньому не проживають, участі в утриманні житла та оплаті комунальних платежів не беруть. Всі обов'язки по утриманню даного житла власник несе самостійно. Водночас реєстрація відповідачів перешкоджає позивачу розпорядженню своєю власністю, що й стало підставою звернення до суду.

Ухвалою суду від 14.01.2019 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання її позовної заяви.

Ухвалою суду від 14.01.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачі у встановлений судом строк відзив не подали, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторонами не заявлялось, а тому суд у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником будинку АДРЕСА_1 (на 9 а.с.).

В даному будинку зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (на 10 а.с.).

Матеріалами справи підтверджується той факт, що відповідачі не проживають в будинку позивача з 2015 року (на 11 а.с.). Разом з тим реєстрація ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 створює позивачеві перешкоди в користуванні та розпорядженні належним їй майном.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження житлового приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.

Відповідно до статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Оскільки судом встановлено, що права та інтереси позивача, як власника порушуються, та враховуючи ту обставину, що відповідачі не проживають у будинку який належить позивачеві більше одного року, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягнення 704,80 грн судового збору в рахунок держави, оскільки позивач була звільнена від його сплати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в рахунок держави 704,80 грн (сімсот чотири гривні) 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 06.02.2019 року.

Позивач ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, адреса: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3, адреса: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_4, адреса: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_5, адреса: АДРЕСА_1.

Суддя: