Справа № 462/8145/18
УХВАЛА

30 січня 2019 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

в с т а н о в и в:

10 січня 2019 року Залізничним районним судом м.Львова винесено судовий наказ за заявою Львівського комунального підприємства «Скнилівок» про стягнення з ОСОБА_1 7887 грн. 26 коп. заборгованості та 176 грн. 20 коп. судового збору.

Згідно повідомлення про вручення, копію вказаного судового наказу боржниця ОСОБА_1 отримала 17 січня 2019 року.

22 січня 2019 року ОСОБА_1 подала заяву про скасування судового наказу, однак ухвалою від 24 січня 2019 року вказану заяву повернуто заявнику без розгляду. Копію даної ухвали заявниця ОСОБА_1 отримала 28 січня 2019 року.

29 січня 2019 року ОСОБА_1 повторно звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу №462/8145/18. В заяві покликається на те, що судовий наказ від 10 січня 2019 року є безпідставним, незаконним та необгрунтованим, оскільки згідно судового наказу, з неї стягнуто заборгованість за надану теплоенергію в сумі 7 887 грн. станом на жовтень 2018 року. Однак, із розрахунку заборгованості, доданого до заяви про видачу судового наказу, вбачається, що оплата послуг не здійснювалась в період з грудня 2006 року по червень 2014 року, строк позовної давності не переривався. Згідно довідки ЛКП «Залізничнетеплоенерго» від 17 січня 2019 року №10/81, вбачається, що станом на 01 грудня 2018 року заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 липня 2014 року по 01 грудня 2018 року немає. З довідки ЛКП «Скнилівок» від 18 січня 2019 року, вбачається, що станом на 01 грудня 2018 року заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у неї відсутня. З огляду на наведене, вважає, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню, оскільки між нею та ЛКП «Скнилівок» виник спір про право щодо розміру нарахованої заборгованості в межах строку позовної давності.

Оглянувши та дослідивши матеріали заяви про скасування судового наказу та матеріали цивільної справи №462/8145/18, приходжу до наступних висновків.

У відповідності до положень ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

З матеріалів справи №462/8145/18 вбачається, що ОСОБА_1 не пропущено строк звернення до суду із заявою про скасування судового наказу.

Відповідно до вимог ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій розяснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що доводи викладені ОСОБА_1 потребують додаткового дослідження, що неможливо здійснити в рамках наказового провадження, з матеріалів та обставин даної справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а відтак заяву ОСОБА_1 необхіднозадовольнити, а судовий наказ скасувати.

Керуючись ст.ст.170, 171 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Судовий наказ Залізничного районного суду м. Львова від 10 січня 2019 року за заявою Львівського комунального підприємства «Скнилівок» про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства Скнилівок 7887 грн. 26 коп. заборгованості та 176 грн. 20 коп. судового збору скасувати.

Розяснити ЛКП «Скнилівок» його право звернутися з вказаними у заяві про видачу судового наказу вимогами в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: