Справа № 2-2094/10
Провадження № 6/522/242/19
У Х В А Л А

24 січня 2019 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Одесі заяву ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1), заінтересовані особи: ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» (, м. Київ, вул. Лескова, б.9) в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» (, м. Одеса, вул. Садова, 10), Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеської області (, м. Одеса, площа ОСОБА_4, 1), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_2) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_2, зацікавлені особи: ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_3 Аваль», Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеської області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Провадження по заяві відкрито 17 грудня 2018 року та залучено до участі у справі як третю особу ОСОБА_5.

Заявник мотивує вимоги тим, що рішенням Приморського районного суду міста ОСОБА_1 від 14 квітня 2010 року позов публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_6 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 014/79790/82/80810 від 29 серпня 2007 року в сумі 3 720 540 грн. 44 коп.; і судові витрати в сумі 1 730 (одна тисяча сімсот тридцять) грн. 00 коп., в задоволені зустрічного позову ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі його Одеської обласної дирекції про визнання недійсними окремих положень кредитного договору та внесення змін до кредитного договору відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 серпня 2010 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду міста ОСОБА_1 від 14 квітня 2010 року вирішено вважати не поданою та повернути апелянту.

Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист № 2-2094/10, 19.11.2010 р. про стягнення солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» 3 722 270, 44 (три мільйона сімсот двадцять дві тисячі двісті сімдесят) грн.

На підставі зазначеного виконавчого листа було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 24349014 від 07.02.2011 року.

29 червня 2011 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі ст. 50, п.4 ч.1 ст. 47, ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999р. (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин), оскільки стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

31 травня 2012 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №32808855 з виконання цього ж виконавчого листа.

20 листопада 2012 року було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві на підставі п.4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999р. через нездійснення стягувачем авансування витрат на проведення виконавчих дій.

04 листопада 2013 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40516239 за вищевказаним виконавчим листом № 2-2094/10 від 19.11.2010 р.

Як вбачається з Листа ВПВР ГТУЮ в Одеській області № 09.1-7580/В-8 від 13.09.2018 р. виконавче провадження № 40516239 завершено 20.06.2014 р. на підставі п.4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначено про необхідність сплати ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 372227,04 грн.

Проте, визначення суми виконавчого збору та її стягнення ставиться в залежність від початку примусового виконання рішення суду. Заходи примусового виконання рішень передбачені статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. Заходами примусового виконання рішення є звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника, вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного стягнення з боржника на користь стягувана зазначених у виконавчому документі сум та виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у Постанові від 20.06.2018 року по справі № 757/33127/14-ц, Постанові ВС від 14.05.2018 у справі № 908/2356/16.

Оскільки державним виконавцем, в межах виконавчого провадження № 49973187, не було вчинено жодної виконавчої дії, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ „ОСОБА_3 Аваль грошових коштів у розмірі 3720540,44 грн., то відсутні правові підстави вважати обґрунтованими вимоги останнього про стягнення виконавчого збору.

Також державним виконавцем не було винесено постанови про стягнення виконавчого збору з боржника як це передбачено ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин).

Крім того, позивач вважає, що виконавчий лист № 2-2094/10, виданий Приморський районним судом м. Одеси від 19.11.2010 року не підлягає виконанню з наступних підстав.

За ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999р. (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VIII, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У відповідності до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Проте, у зазначеному виконавчому провадженні стягувачем ПАТ «ОСОБА_3 .Аваль» було передано права ОСОБА_7 на підставі Договору про відступлення прав за договорами іпотеки та ОСОБА_7 не було залучено до виконавчого провадження у якості стягувана.

Права за іпотечним договором від 30.08.2007 року за реєстровим № Д-250 також перейшли до ОСОБА_7 на підставі договору про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідченого ОСОБА_1, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 13.09.2015 року за реєстровим № 1971.

Відтак, у виконавчому листі у виконавчому провадженні № 40516239 зазначено неналежного стягувана.

Крім того, 23.03.2016 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений ОСОБА_8, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за рестровим № 385.

Цього ж дня, 23.03.2016 року ОСОБА_7 було підписано заяву, якою він підтвердив, що зобовязання ОСОБА_6 відповідно до кредитного договору № 014/79790/82/80810, укладеного між ним та ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» 29.08.2007 р., є виконаними з моменту підписання Договору про задоволення вимог іпотекодержателя та у ОСОБА_7 відсутні будь-які претензії фінансового характеру щодо виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором та договором поруки № 014/79790/82/80810/1 до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 Зазначену заяву посвідчено ОСОБА_8, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 386.

За таких обставин, ОСОБА_2 вважає, що виконавчий лист № 2-2094/10, виданий 19.11.2010 р. Приморським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_6, РНОКПП НОМЕР_3, ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_4, на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» 3 722 270, 44 (три мільйона сімсот двадцять дві тисячі двісті сімдесят) грн. має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Сторони в судове засідання не зявились, викликані. Суд розглядає справу в порядку ч.3 ст. 432 ЦПК України, за не явки сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом вказаної норми закону, в поєднанні зі змістом ч. 4 ст. 432 ЦПК України, суд встановлює, що вказані наслідки можуть бути встановлені судом для того виконавчого документу, який має бути пред?явлений до виконання чи вже перебуває на примусовому виконанні, або виконаний.

В даному випадку, спірний виконавчий документ не пред?являється до виконання, не перебуває на виконанні та не виконаний, а повернутий стягувачеві ще в 2014 року, при цьому строк на пред?явлення цього виконавчого документа до виконання, який передбачено законом, закінчився.

За таких обставин, суд доходить висновку, що підстав для застосування наслідків, які передбачені ч.2 ст. 432 ЦПК України, заявником не наведено, а тому у задоволенні заяви має бути відмовлено.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_3) у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа № 2-2094/10, виданого 19.11.2010 р. Приморським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_6, РНОКПП НОМЕР_3, ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_4, на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» 3 722 270, 44 (три мільйона сімсот двадцять дві тисячі двісті сімдесят) грн. таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» (, м. Київ, вул. Лескова, б.9) в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» (, м. Одеса, вул. Садова, 10), Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеської області (, м. Одеса, площа ОСОБА_4, 1), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_2) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста ОСОБА_1 протягом п'ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л. М. Чернявська

24.01.2019