Єдиний унікальний номер 233/5110/17 Номер провадження 22-ц/804/262/19
Єдиний унікальний номер 233/5110/17
Номер провадження 22-ц/804/262/19
Головуючий у 1 інстанції Мартиненко В.С.
Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Азевича В.Б., Дундар І.О.

за участю секретаря Ситнік Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу №233/5110/17 за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Костянтинівська міська Рада, Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Костянтинівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту батьківства

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2018 року (суддя Мартиненко В.С.), ухвалене в приміщенні суду в місті Костянтинівка Донецької області о 14-26 годині,

встановив:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою у порядку окремого провадження, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 2008 року вона проживала однією сім'єю з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу.

Від сумісного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народився син ОСОБА_5.

03 березня 2010 року вона зареєструвала народження сина у Костянтинівському відділі РАЦС, запис про батька було зроблено на підставі ч.1 ст.135 СК України.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер.

Вказувала, що за життя ОСОБА_4 визнавав їх сина, вважав своїм.

Посилаючись на необхідність встановлення факту батьківства для оформлення належним чином права дитини на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника, просила встановити факт батьківства ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно їх сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зобов'язати орган РАЦС внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_5, і зазначити батьком ОСОБА_4, залишивши інші дані без змін, та видати нове Свідоцтво про народження.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено: встановлено факт того, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Костянтинівка Донецької області, є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Костянтинівка Донецької області. Зобов'язано Костянтинівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області внести зміни до актового запису про народження № 133 від 03 березня 2010 року, складеного Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, щодо дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: відомості про батька «ОСОБА_4», «ІНФОРМАЦІЯ_1», «громадянин України».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду та заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги зазначають, що їх було позбавлено права на судовий захист, належну підготовку до судового засідання, участь у судовому засіданні, оскільки ОСОБА_2 не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, а ОСОБА_3, який є сином померлого ОСОБА_4, не залучено до участі у справі. Також вказують, що суд першої інстанції не врахував, що між сторонами існує спір з приводу майна, яке залишилось у спадщину після смерті ОСОБА_4 та який розглядається у Костянтинівському міськрайонному суді Донецької області, у зв'язку з чим заява ОСОБА_1 про встановлення батьківства не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а тому суд першої інстанції повинен був дослідити вказані обставини та залишити в порядку ч.6 ст.294 ЦПК України заяву без розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримали та просили її задовольнити.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні апеляційної скарги. Його представник ОСОБА_6 у судовому засіданні апеляційного суду просила апеляційну скаргу задовольнити.

У судове засідання апеляційного суду інші сторони не з'явились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що заявник ОСОБА_1 народження, є матір'ю дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно повного витягу № 1 від 19 грудня 2017 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 133 від 03 березня 2010 року ЕКН 282213, ЕКН 282214 щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 р оку народження, державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (відомості про батька записані за вказівкою заявника ОСОБА_7.).

Відповідно до довідки КП «СЄЗ» № 1041 від 10.11.2017 р., копія якої додана до матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 та її малолітня дитина ОСОБА_5 мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 49683353 від 01 листопада 2017 року, наданої Костянтинівською державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, відсутня.

Згідно відомостей, наданих відділом реєстрації Костянтинівської міської ради за № 3692/09 від 08 листопада 2017 року, ОСОБА_4 на час смерті мав зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до довідки ЖЕК № 6 від 19 грудня 2017 року, окрім померлого ОСОБА_4 на час його смерті за вказаною адресою мала зареєстроване місця проживання його дочка ОСОБА_2, 1980 року народження.

Зі слів допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_4 сприймав малолітнього ОСОБА_5 як свого сина.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась із заявою до суду про встановлення факту батьківства на підставі ст. 293, 315 ЦПК України і зазначала в заяві, що встановлення даного факту їй необхідно з метою оформлення права дитини на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

На відміну від позовного провадження,окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність і прикладну значущість, і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Безспірність слід розуміти лише як відсутність спору про суб'єктивне матеріальне право, але не відсутність спору про існування факту, що встановлюється. Слід врахувати, що важливою є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв'язок із певним суб'єктивним матеріальним правом.

Статтею 130 Сімейного Кодексу України визначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Факт батьківства надає право дитині не тільки на отримання пенсії по страті годувальника, а і на спадкування за законом, у зв'язку з чим, до участі в справі мають бути залучені усі заінтересовані особи (спадкоємці).

Відповідно до ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити учасникам справи їхні права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб'єктами цього виду провадження.

Відповідно до ч.4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Із апеляційної скарги та додатків до неї вбачається, що до участі у справі не було залучено сина померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_3.

Також, поза увагою суду першої інстанції залишилась наявність спору у суді між ОСОБА_1 та дітьми померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з приводу спадкового майна після смерті ОСОБА_4.

З огляду на положення ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суду належить залишати відповідну заяву без розгляду і роз'яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Судом першої інстанції не враховані вищезазначені положення, а також наявність спору про право.

За вказаних обставин рішення суду підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_1 залишенню без розгляду з роз'ясненням їй права на звернення до суду в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Апеляційний суд, за встановлених обставин, коли судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, відповідно до ст. 374, 376, 377 ЦПК України, вважає, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю з залишенням заяви без розгляду, з роз'ясненням заявниці її право на звернення до суду в порядку позовного провадження на загальних підставах.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_2 сплачено судовий збір у розмірі 480 гривень (а.с.147). Враховуючи, вимоги ст.141,142 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням апеляційної скарги та залишенням заяви без розгляду, апеляційний суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 480 гривень.

Керуючись ст. 294, 374, 377, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2018 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Костянтинівська міська Рада, Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Костянтинівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту батьківства залишити без розгляду, роз'яснивши заявниці її право на звернення до суду в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму судового збору сплачену за подачу апеляційної скарги в розмірі 480 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді:

Повний текст постанови складений 30 січня 2019 року.

Головуючий