Провадження № 2/161/2942/19
У Х В А Л А

09 вересня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову. Просить суд вжити заходів забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно квартиру по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з підстав, викладених в заяві.

Відповідно до ч. 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Судом при розгляді заяви встановлено, що заявником в порушення вимог п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову хоч і зазначений захід забезпечення позову, який належить застосувати, однак, взагалі відсутнє обґрунтування його необхідності. Оскільки лише зазначено, що такий захід забезпечення є співмірним та забезпечить реальне поновлення прав та законних інтересів позивача.

Також судом при розгляді заяви встановлено, що заявник, як на єдину підставу для забезпечення позову посилається на те, що квартира по АДРЕСА_1 може бути відчужена власником, що в подальшому унеможливить або істотно утруднить виконання рішення суду.

При цьому, з письмових матеріалів справи та матеріалів, доданих до заяви про забезпечення позову вбачаються істотні розбіжності щодо особи власника квартири АДРЕСА_2 . Оскільки, як вбачається із змісту заяви про забезпечення позову, що квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності, станом на 21 лютого 2018 року належить ОСОБА_2 (а.с. 92-93).

Однак, із письмових матеріалів, доданих до заяви про забезпечення позову вбачається, що станом на 11 липня 2019 року єдиним нерухомим майном, яке належить ОСОБА_2 на праві приватної власності є квартира АДРЕСА_3 . Відомості про інші речові права відсутні.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні достовірні відомості щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 саме станом на день звернення позивача до суду.

Крім того, заявником не надано жодних доказів, що власником квартири АДРЕСА_2 вживаються заходи, спрямовані на відчуження спірного нерухомого майна. Обставини ризиків утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду повинні бути зафіксовані та підтверджуватись конкретними доказами. Сама по собі фізична можливість вчинення відповідачем певних дій, як прояв відсутності перешкод для цього, не може свідчити про реальний намір їх вчинити та, відповідно, про існування ризиків утруднення чи унеможливлення виконання майбутнього рішення суду (в разі задоволення позову).

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову та відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 149-154 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його заяви про забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з моменту її підписання суддею. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.В. Ковтуненко