ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 672/198/19
Провадження № 22-ц/4820/1619/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Купельського А.В.,

розглянув без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 25 червня 2019 року, суддя Шинкоренко С.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що під час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 у них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з тим, що відповідач належним чином не забезпечує їх спільну дитину, хоча має таку можливість, просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі ј частини усіх доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з ОСОБА_2 аліменти за минулий час, починаючи з 28.08.2015 року по 19.02.2019 року, посилаючись на те, що у вказаний період часу відповідач умисно ухилявся від сплати аліментів на дитину.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 25 червня 2019 року позов було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі ј частини щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з усіх видів доходу ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 на утримання сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 19.02.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 382 грн. 40 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні аліментів за період з 28.08.2015 року по 19.02.2019 року, задовольнити дані вимоги.

На обґрунтування скарги зазначила, що у даній справі не підлягає застосуванню частина 2 статті 191 Сімейного кодексу України про можливість стягнення аліментів за минулий період лише з урахуванням доказів про вжиті заходи щодо одержання таких аліментів.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 06.08.2015 року з актового запису про народження ОСОБА_5 виключено дані про батька ОСОБА_2 , а рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.09.2018 року ОСОБА_2 було визнано батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку із зазначеним апелянт просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти за вказаний період, оскільки останній є батьком їх спільного сина і має обов`язок щодо його утримання.

Розгляд справи проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.3).

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 28.05.2013 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та ухвалено стягувати з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.03.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 06.08.2015 року ОСОБА_2 було виключено як батька з актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Городоцьким районним судом Хмельницької області ухвалено рішення від 24.09.2015 року, яким за нововиявленимим обставинами скасовано рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 28.05.2013 року та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів (а.с.4-5).

В подальшому, рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.09.2018 року було встановлено батьківство ОСОБА_2 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-8).

Задовольняючи позов частково суд дійшов висновку, що позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження умисних дій відповідача, спрямованих на ухилення від сплати аліментів, в зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення аліментів за минулий час. Натомість у ОСОБА_2 існує обов`язок щодо утримання своєї дитини, а тому вимоги в цій частині були визанні судом такими, що підлягають до задоволення.

Суд прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність часткового задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку . Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому ОСОБА_2 притаманний обов`язок щодо утримання своєї дитини.

Доводи апелянта про те, що відмова суду у стягненні з відповідача аліментів за минулий період є незаконною, не знаходять свого підтвердженя з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Однією з підстав виникнення зобов`язань є судове рішення.

Як було встановлено вище, рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 06.08.2015 ОСОБА_2 був виключений з актового запису про народження як батько ОСОБА_5 . Як наслідок рішенням суду від 24.09.2015 року обов`язок ОСОБА_2 щодо сплати аліментів було скасовано.

Однак рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.09.2018 року було встановлено батьківство ОСОБА_2 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із зазначеного слідує, що з вересня 2015 року у ОСОБА_2 був відсутній обов`язок щодо утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частинами 1, 2 статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Оскільки ОСОБА_2 не вважався батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому у нього були відсутні обов`язки батька по відношенню до цієї дитини.

Слід також визнати обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що звернення ОСОБА_2 із позовом до суду у 2015 році про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини жодним чином не може свідчити про вчинення ним умисних дій, спрямованих на ухилення від сплати аліментів, а тому положення ч. 2 ст. 191 СК України у даній справі не можуть бути застосовані.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України), тому суд обгрунтовано визначив період сплати аліментів з 19.02.2019 року (дата подання позову).

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 25 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Судді Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

А.В.Купельський