Справа № 362/908/17
Провадження № 6/362/20/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кравченко Л.М.,

за участю секретаря Яренко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області подання державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 до виконання зобовязань, покладених на неї виконавчим листом № 2/362/202/18 виданим 15.06.2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України боржнику ОСОБА_2 до виконання зобовязань, покладених на неї за виконавчим листом № 2/362/202/18 виданим 15.06.2018 року про стягнення боргу в розмірі 14255,20 грн.

В поданні зазначено, що на виконанні Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження № 56649630 з виконання виконавчого листа № 2/362/202/18 виданого 15.06.2018 року про стягнення боргу в розмірі 14255,20 грн., за вказаним документом боржником є ОСОБА_2, 24.12.1960, РНОКПП НОМЕР_1.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належить на праві власності земельна ділянка та житловий будинок за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Здорівка, вул. Васильківська, 112-а.

В поданні зазначено, що за повідомленням Державної міграційної служби України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії FG № 604327, виданий 14.06.2017 органом видачі 3214.

Посилаючись на те, що рішення суду до теперішнього часу не виконано, боржник від виконання своїх зобов'язань ухиляється, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України боржнику ОСОБА_2.

Сторони в судове засідання не зявились.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом установлено, що 15.06.2018 року Васильківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист у справі № 362/908/17 (провадження № 2/362/202/18) про про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти, передані їй в якості авансу в сумі 13615,20 грн. та судовий збір в сум 640 грн., а разом : 14255 (чотирнадцять тисяч двісті пятдесят пять) грн. 20 коп., місце знаходження/місце проживання боржника: 08601, вул. Миру (К. Лібкнехта), буд. 60, м. Васильків, Київськї області (а.с. 59).

22.06.2018 року державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 56649630 (а.с. 60).

В акті державного виконавця Бойко Т.О. від 26.07.2018 року зазначено: «Під час виїзду державного виконавця за адресою, яка вказана у виконавчому документі, встановлено, що за вказаною адресою боржник не проживає, так як будинок був проданий.» (а.с. 67).

Згідно інформації Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Київській області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована з 01.03.2017 р. за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Здорівка, вул. Васильківська, 112-а (а.с. 69 зворот).

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно роз'яснень, наданих Верховним Судом України у листі від 01.02.13 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», у сучасній українській мові слово "ухилення" тлумачиться так: 1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше. Отже, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону N 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону N 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. На нашу думку, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів, які б свідчили про те, що боржник дійсно ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, не надано.

До того ж, не надано доказів належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження (отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження), належного виклику боржника до ВДВС, тобто відсутні відомості про обізнаність боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання.

З урахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для задоволення подання.

Відповідно до ч.ч. 5, 9 ст. 268 ЦПК України датою постановлення ухвали є дата складення повного судового рішення - 08.06.18.

Керуючись ст. ст. 12, 268, 353-354, 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 до виконання зобовязань, покладених на неї виконавчим листом № 2/362/202/18 виданим 15.06.2018 року про стягнення боргу в розмірі 14255,20 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'ятнадцяти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Згідно зі ст. 261 ЦПК України: 1. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 2. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Кравченко Л.М.