ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 295/2146/14-ц

провадження № 61-26759 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - публічне акціонерне товариство «Фідобанк», публічне акціонерне товариство «Українська фінансова група» (представництво «Вестерн Юніон Файненшл Сервісес ГмбХ» в Україні), ПКО Банк Польський, Французьке акціонерне товариство «Вестерн Юніон»,

представник ПКО Банк Польський - адвокат Наумович Юрій Сергійович,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу адвоката Наумовича Юрія Сергійовича, який діє в інтересах ПКО Банк Польський, на постанову апеляційного суду Житомирської області від 12 березня 2018 року в складі колегії суддів Микитюк О. Ю., Галацевич О. М., Григорусь Н. Й.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Фідобанк», ПАТ «Українська фінансова група» (представництво «Вестерн Юніон Файненшл Сервісес ГмбХ» в Україні), ПКО Банк Польський, Французького акціонерного товариства «Вестерн Юніон» про захист прав споживачів і просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку суму грошового переказу в розмірі 1800 доларів США.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 18 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 29 грудня 2015 року, задоволено клопотання адвоката Наумовича Ю. С. та закрито провадження в справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ПКО Банк Польський.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2017 року вказані ухвали скасовані, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 30 листопада 2017 року позов залишено без розгляду.

Суд першої інстанції виходив із того, що позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, а тому наявні передбачені пунктом 3 частини першої статті 207 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 30 листопада 2017 року) правові підстави для залишення позову без розгляду.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Житомирської області від 12 березня 2018 року в складі колегії суддів Микитюк О. Ю. Галацевич О. М., Григорусь Н. Й. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 30 листопада 2017 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційний суд виходив із того, що в матеріалах справи відсутні належні й допустимі докази на підтвердження факту належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання суду першої інстанції 30 листопада 2017 року, а тому правові підстави для залишення позову без розгляду відсутні.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

26 березня 2018 року адвокат Наумович Ю. С. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 01 червня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції в цивільних справах є Верховний Суд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі адвокат Наумович Ю. С. зазначає, що ОСОБА_1 подав заяву про відкладення судового засідання, призначеного на 30 листопада 2017 року, а тому адвокат уважає, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання суду першої інстанції.

Відзив на касаційну скаргу

У липні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 на вказану касаційну скаргу, в якій позивач просив залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Апеляційний суд установив, що в судове засідання суду першої інстанції, призначене на 04 жовтня 2017 року, ОСОБА_1 не з`явився та направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з відсутністю можливості прибути в судове засідання за сімейними обставинами.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 04 жовтня 2017 року розгляд справи відкладений на 30 листопада 2017 року на 10 год 00 хв. із повторним повідомленням її учасників про дату й час судового засідання.

30 листопада 2017 року ОСОБА_1 повторно не з`явився в судове засідання та направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

05 жовтня 2017 року відповідна повістка була направлена на поштову адресу ОСОБА_1 , зазначену в позовній заяві, однак ДП «Укрпошта» повернуло на адресу суду першої інстанції вказане поштове відправлення з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, призначеного на 30 листопада 2017 року, відсутні.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до частини першої статті 169 ЦПК України в редакції, чинній станом на 30 листопада 2017 року, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі: 1) неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки; 2) першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з частиною третьою статті 169 ЦПК України в указаній редакції в разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 3 частини першої статті 207 ЦПК України в зазначеній редакціївизначено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 12 грудня 2018 року в справі № 752/11896/17-ц, повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування учасника справи про час і місце її розгляду.

Ураховуючи викладене, обґрунтованим є висновок апеляційного суду про відсутність підстав для залишення позову без розгляду, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту належного повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання, призначені на 04 жовтня 2017 року та на 30 листопада 2017 року.

Не заслуговують на увагу посилання адвоката Наумовича Ю. С. на те, що ОСОБА_1 подав заяву про відкладення судового засідання, призначеного на 30 листопада 2017 року, а тому він був належним чином повідомлений про дату засідання, оскільки вказана заява не є належним доказом на підтвердження факту належного повідомлення учасника справи про дату, час і місце судового засідання.

Інші доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до переоцінки встановлених апеляційним судом обставин, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК Українипідстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішеннь - без змін.

Керуючись статтями 389, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу адвоката Наумовича Юрія Сергійовича, який діє в інтересах ПКО Банк Польський, залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Житомирської області від 12 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук