Справа № 132/4631/18
Провадження № 2/132/165/19
РІШЕННЯ

Іменем України

28.01.2019 р. м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Сєліна Є.В.,

при секретарі судового засідання Кулик Т.С.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2018р. до місцевого суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2, де посилаючись на вимоги ст.ст. 180-182, 198-200 СК України просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх повнолітнього сина ОСОБА_3, 17.12.2000р. народження, який продовжує навчання, у розмірі 1500грн. щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання. В обґрунтування цієї вимоги зазначила, що з відповідачем раніше перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_3, 17.12.2000р. народження, який постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Судовим наказом Калинівського районного суду Вінницької області від 02.11.2017р. з відповідача на її користь на утримання сина були стягнуті аліменти, однак у звязку із досягненням останнім повноліття, на його утримання нарахування аліментів було припинено. З 01.09.2018р. їх син розпочав навчання у Державному навчальному закладі «Гущинецьке вище професійне училище» по спеціальності «Тракторист-машиніст с/г виробництва» денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2018р. по 01.03.2020р. У звязку із цим, потребує відповідної допомоги, яку зобовязаний та може надавати відповідач, а тому просить задовольнити позов.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, у поданій письмовій заяві просила справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити та стягнути аліменти до закінчення сином навчання.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, у поданій письмовій заяві просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Судом достовірно встановлено і підтверджується доданою до позовної заяви копією свідоцтва про народження, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після припинення ними спільного проживання, за їх взаємною згодою, залишився проживати з матірю.

ОСОБА_3 навчається в Державному навчальному закладі «Гущинецьке вище професійне училище» по спеціальності «Тракторист-машиніст с/г виробництва» денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2018р. по 01.03.2020р., що випливає з довідки від 03.12.2018р. № 325.

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 3 цієї ж статті, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно цієї статті, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров*я та матеріальне становище дитини; стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

До відносин щодо обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, згідно ст. 201 СК України, застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

З врахуванням фактичних обставин по справі та наданих сторонами доказів, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь ОСОБА_3 підлягають аліменти у розмірі 1500грн. щомісячно, починаючи з 22.12.2018р. і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ним двадцятитрирічного віку. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

При визначені цього розміру аліментів судом враховано стан здоровя та матеріальне становище повнолітньої дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною другою статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Вирішуючи питання про стягнення понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що наявний у матеріалах справи договір про надання правової допомоги від 20.12.2018р., укладений між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_4, долучені до позовної заяви розрахунок суми гонорару адвоката за надану правову допомогу, квитанція до прибуткового касового ордера, є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі, який підтверджений документально.

З врахуванням виконаної адвокатом роботи, принципів співмірності та розумності судових витрат, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 744грн.

За п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи зі змісту вказаних положень закону, з відповідача в дохід держави повинні бути стягненні судові витрати у розмірі 768,40грн.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, 2-й провулок Л.Українки, будинок № 7, у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) грн. щомісячно, з дня предявлення позову, а саме з 22 грудня 2018 року і до закінчення навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умов, що вона буде продовжувати навчання.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, 2-й провулок Л.Українки, будинок № 7, понесені і документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 744 (сімсот сорок чотири) грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Калинівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Є.В. Сєлін