Справа № 526/2079/18
Провадження № 2-о/526/7/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Заколодяжної О.А.

присяжних: Лепського М.М., Габайдуліна О.Ю.

за участю секретаря Шульги Н.М.

представника заявника адвоката Левченка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу №526/2079/18 за заявою

ОСОБА_1

яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ,

заінтересовані особи: Державна прикордонна служба України,

Сектор реєстрації місця проживання та зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб за місцем проживання виконавчого комітету Гадяцької міської ради, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В своїй заяві ОСОБА_1 вказує, що з 23.07.2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Гадяцького районного суду від 19.07.2013 року шлюб між нею та ОСОБА_3 був розірваний. Під час перебування у шлюбі, заявниця разом з дочкою та чоловіком проживали за адресою: АДРЕСА_1 . З грудня 2012 року ОСОБА_3 не проживає за вказаною адресою, про місце свого проживання він нікого не повідомив. На даний час заявниці нічого не відомо про його місце перебування, проведені пошуки жодних результатів не дали, місце перебування рідних та близьких її колишнього чоловіка ОСОБА_3 їй невідомі. Гадяцьким ВП ГУНП у Полтавській області була проведена перевірка з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_3 , але до цього часу встановити місце його знаходження не вдалося можливим.

Визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім необхідне заявниці для зняття з реєстрації її малолітньої дочки ОСОБА_2 у м. Гадяч та реєстрації її у м. Полтаві , а також виїзду за кордон.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник заявниці ОСОБА_1 - адвокат Левченко В.В. підтримав вимоги заяви ОСОБА_1 та просив суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім з підстав зазначених у заяві.

Представник заінтересованої особи Державної прикордонної служби України в судове засідання не з`явився, надали заяву, в якій просили справу розглянути без участі представника Державної прикордонної служби України.

Представник Сектору реєстрації місця проживання та зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб за місцем проживання виконавчого комітету Гадяцької міської ради в судове засідання не з`явився, надали заяву, в якій не заперечували щодо задоволення заяви ОСОБА_1 , просили справу розглянути без участі їх представника .

Суд , заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Левченка В.В., свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 19.07.2013 року, яке набрало законної сили 30.07.2013 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано .

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають неповнолітню дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 07.02.2012 року відділом ДРАЦС Гадяцького РУЮ Полтавської області.

Заявниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею за вказаною адресою зареєстровані та проживають - дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Гадяцької міської ради №5470 від 21.09.2018 року.

Згідно актів від 26.01.2017 року та 08.06.2018 року в квартирі АДРЕСА_1 з грудня 2012 року ОСОБА_3 не проживає.

Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 10-16/308 від 13.12.2018 року, ОСОБА_3 в м. Гадяч Полтавської області не зареєстрований.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що знайома із заявницею ОСОБА_1 з 2002 року, та підтвердила, що заявниця з чоловіком ОСОБА_3 та їх спільною дочкою ОСОБА_2 проживали разом у АДРЕСА_1 . Подружнім життям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали недовгий час. У грудні 2012 року ОСОБА_3 виїхав з м. Гадяч і з цього часу за місцем проживання більше не з`являвся, його місце знаходження їй невідоме.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що проживає по сусідству з ОСОБА_1 .. Близько семи років ОСОБА_3 не проживає із сім`єю по АДРЕСА_1 і за вказаною адресою вона його жодного разу не бачила. Зі слів ОСОБА_1 , їй відомо, що ОСОБА_3 не надає матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини. Місце перебування ОСОБА_3 їй невідоме.

Згідно повідомлення Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області

№ 272/ 115/119/01-19 від 14.01.2019 року , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у розшуку як безвісно відсутня особа , заведена оперативно-розшукова справа «Розшук» № 12/18, також по даному факту внесено відомості до ЄРДР за №0000984 від 27.12.2018 року за ч.1 ст.115 КК України. По даній справі проведено ряд розшукових заходів, але на даний час місцезнаходження безвісно відсутнього ОСОБА_3 встановити не виявилось можливим.

Відповідно до п. 3 ч. 2ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Частиною 1 ст.43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відповідно до імперативних положень ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою.

Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ №72641734).

Відповідно до ч. 2ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Також, судом встановлено, що заявниці необхідно визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім для зняття з реєстрації її малолітньої дочки ОСОБА_2 у м. Гадяч та її реєстрації у м. Полтаві, а також з метою виїзду з дочкою за кордон.

Таким чином, враховуючи відсутність відомостей протягом семи років за місцем останнього відомого місця проживання ОСОБА_3 , пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також повідомлення Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області про перебування у розшуку ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст. 43 ЦК України, ст.ст. 273, 308, 354, ч.6 ст. 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати безвісно відсутнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов Луганської області, останнє відоме місце проживання якого: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою, в порядку, передбаченому ч. 1ст. 309 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 вересня 2019 року.

Головуюча: О. А. Заколодяжна

Присяжні: М.М. Лепський

О.Ю. Габайдулін