справа № 274/1749/18
провадження № 2/0274/416/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.09.19 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., за участю секретаря судового засідання Павлюк - Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики у розмірі 250 гривень.
Позов мотивує тим, що в травні 2017 року між ним та відповідачем в усній формі було укладено договір позики грошей в сумі 250 грн., згідно якого він передав відповідачу вказану суму, а той зобов`язався повернути кошти не пізніше 29.12.2017. Строк виконання договору відповідачем прострочено, на його вимоги про повернення боргу він не реагує. Враховуючи те, що в добровільному порядку відповідач відмовляється повернути борг, просить стягнути дану суму за рішенням суду.
В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позов, заяви про розгляд справи в його відсутності, клопотань суду не надав.
У відповідності до частини другої ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався.
Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.
У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області з приводу прийняття мір до племінника ОСОБА_2 , який не повертає борг в сумі 290 грн.. З приводу чого, ОСОБА_2 і був опитаним старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, майором поліції Нестеренком О.А..
З висновку за результатами перевірки по заяві ОСОБА_1 від 18.12.2017 вбачається, що ОСОБА_2 з даного приводу пояснив, що дійсно в травні 2017 року він позичив у ОСОБА_1 , 250 грн., та забов`язався повернути кошти до 29.12.2017. Не повернув борг, оскільки не мав заробітку(а.с. 3).
Борг, ОСОБА_2 не повернуто, іншого суду не доведено, доказів не надано.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до чч. 1 та 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З огляду на викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 625, 1046, 1047, 1050 ЦК України, ст.ст. 213 - 215, 221 - 223 ЦПК України, суд ,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 250 гривень боргу за договором позики.
Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 768.40 грн. судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 06 вересня 2019 року.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн.номер НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідн.номер не встановлено, прож. АДРЕСА_2 .
Головуючий суддя О.В.Замега