ЄУН № 337/3230/18
Провадження №2/337/135/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року Хортицькийрайонний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Нещеретної Л.М.

при секретарі Шварцер Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті рідної тітки ОСОБА_3, яка померла 12 травня 2017 року, мотивуючи тим що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин. Про день смерті рідної тітки ОСОБА_3 йому стало відомо тільки 27 лютого 2018 року. На час її смерті він постійно проживав за адресою: РФ, Брянська область, Злинковський район, Спиридоновобудська сільська адміністрація, с.Кожановка, вул. 50 років СРСР, будинок 4. Коли він у лютому 2018 року знаходився в гостях у своїх родичів в Білорусії в м. Гомель, отримав від свого дальнього родича ОСОБА_2 листа від 17 лютого 2018 року, з якого дізнався про смерть рідної тітки ОСОБА_3 Оскільки на той час сім`я ОСОБА_2 поховала ОСОБА_3, то позивачу не було потреби негайно виїжджати до України і тому, повернувшись до дому, він почав збирати усі документи для підтвердження факту родинних відносин, що необхідні для прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину. Основною перешкодою для швидкого звернення до нотаріуса України було те, що усі документи виготовлені та видані в РФ російською мовою, тому їх необхідно було перевести на українську мову та завірити нотаріально. На збір документів він витратив майже три місяця-з березня по червень 2018 року. Маючи намір прийняти спадщину він звернувся до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 Проте, у прийнятті заяви йому було відмовлено в зв'язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців). При цьому йому було роз'яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом.

Ухвалою суду від 27.07.2018 року позовну заяву прийнято до судового розгляду, відкрито позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 06.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без здійснення технічної фіксації.

Розглянувши матеріали справи, письмові заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, а саме, копії: свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії І-ЖС №391701 від 20 травня 2017 року (а.с.22); поштовий конверт зі штрих-кодом ідентифікатором RA525024514UA, з якого вбачається, що поштове відправлення направлено 17 лютого 2018 року ОСОБА_5, за адресою: Білорусь, м.Гомель, вул. Талаліхіна,1-80, роздруківка з поштової системи «Укрпошта», з якої вбачається, що поштове відправлення зі штрих-кодовим ідентифікатором RA525024514UA, відправлено 17 лютого 2018 року з міста Синельникове, отримано адресатом особисто 27 лютого 2018 року за адресою в Білорусі, поштовий конверт зі штрих-кодовим ідентифікатором RR67540231BY, з якого вбачається, що 23 травня 2018 року ОСОБА_1 відправив поштову кореспонденцію ОСОБА_2 із Білорусі, м. Гомель, роздруківка з поштової системи «Укрпошта», з якої вбачається, що поштове відправлення зі штрих-кодовим ідентифікатором RR67540231BY, відправлено із Білорусі 24 травня 2018 року, отримано адресатом 07 червня 2018 року, лист від 17 лютого 2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 повідомляє ОСОБА_1 про смерть тітки ОСОБА_3, яка настала 12 травня 2017 року (а.с. 46-51); свідоцтва про народження серії ІІ-ИФ №239292 батька ОСОБА_1 ОСОБА_6, з якого вбачається, що батьком ОСОБА_6 є ОСОБА_7, а матерю ОСОБА_7 Прасков`я Матвіївна (а.с.16); свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії ІІ-ИФ №143802, з якого вбачається, що батьком позивача є ОСОБА_6 (а.с.13); паспорта громадянина ОСОБА_8 Федерації на імя ОСОБА_1, з якого вбачається, що ОСОБА_1 народився в с.Кожановка Новозибковського району Брянської області (а.с.8); свідоцтва про народження ОСОБА_9 серії РН №348075, виданого 20 січня 1944 року, з якого вбачається, що ОСОБА_9 народилася 10 січня 1944 року в Злинковському районі Брянської області, що батьком ОСОБА_9 є ОСОБА_7, а матерю ОСОБА_7 Прасков`я Матвіївна (а.с.15); свідоцтва про одруження серії І-ЖС №117046, з якого вбачається, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 одружилися 25 вересня 1970 року, після одруження прізвище дружини ОСОБА_10; що ОСОБА_9 народилася 10 січня 1944 року в Злинковському районі Брянської області, ОСОБА_8 Федерація (а.с.18); копію спадкової справи №95 за 2017 рік відкритої після смерті ОСОБА_3, з якої вбачається, що в строки встановлені законом з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_2 04.10.2017р. (а.с.107), заява позивача про прийняття спадщини надійшла поштою 04.07.2018р. (а.с.103).

Вивчивши матеріали справи, заяви учасників процесу, суд прийшов до наступного, що вимоги, зазначені в позовній заяві законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

12 травня 2017 року померла ОСОБА_3, про що Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було видано свідоцтво про смерть серії І-ЖС №391701 від 20 травня 2017 року (а.с.22).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира за адресою: м.Запоріжжя, пр. Інженера Преображенського/ вул.ОСОБА_11 (попередня названа пр. Радянський/ вул.Задніпровська) , буд. 33/72, кв.№79.

Позивач є спадкоємцем п'ятої черги після смерті ОСОБА_3, яка доводиться йому рідною тіткою.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач у належний згідно з законом термін в 6 місяців в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не звернувся у зв'язку з тим, що про день смерті рідної тітки ОСОБА_3 позивачу стало відомо тільки 27 лютого 2018 року, що підтверджується письмовими доказами по справі.

З урахуванням значної відстані між місцями проживання спадкодавця та спадкоємця, відсутності звязку між ними, незнання про смерть спадкодавця, місця проживання та смерті, створили обєктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини.

Суд враховує, що спадкоємець є іноземним громадянином та постійно проживає в іншій державі, а спадкодавець проживав та спадкове майно знаходиться на території України, з урахуванням значної відстані між місцями проживання спадкодавця та спадкоємця, відсутності звязку між ними, незнання про смерть спадкодавця, у спадкоємця маються обєктивні, непереборні та істотні труднощі у своєчасній подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

З огляду на матеріали спадкової справи вбачається, що нотаріус направив повідомлення позивачу про відкриття спадщини тільки 04.07.2018р. (а.с.107), після отримання поштою заяви позивача про прийняття спадщини (а.с.103), тобто нотаріус не вчиняв дії для повідомлення спадкоємців в шестимісячній строк про відкриття спадщини, чи здійснював їх виклик, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, враховуючи, також, відсутність заперечень на предмет позову з боку відповідача, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини достатній для подачі заяви про прийняття спадщини, з урахуванням його проживання за межами України, тривалістю пять місяців.

Керуючись ст.ст. 55, 124 Конституції України,п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк протягом 5 (пяти) місяців, з дня набрання рішення законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, яка померла 12 травня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Нещеретна