Ухвала

23 січня 2019 року

м. Київ

справа № 234/5608/17

провадження № 61-49030ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 серпня 2018 року, ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 24 вересня 2018 року, ухвали Донецького апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року, від 12 та 19 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Держави Україна, в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 15 серпня 2018 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду першої інстанції, у вересні 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 24 вересня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 серпня 2018 року повернуто заявнику з підстав визначених частиною п'ятою статті 357 ЦПК України.

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 особисто подав апеляційну скаргу на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 серпня 2018 року.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху для усунення недоліків, а саме: надання належно оформленої апеляційної скарги та доказів сплати судового збору.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 12 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 серпня 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав визначних частиною другою статей 185, 357 ЦПК України.

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 повторно подав апеляційну скаргу на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 серпня 2018 року.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 19 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху для усунення недоліків, а саме: надання доказів сплати судового збору та звернення до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 22 грудня 2018 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 серпня 2018 року відмовлено з підстав визначених частиною четвертою статті 357 ЦПК України та пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

19 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 серпня 2018 року, ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 24 вересня 2018 року, ухвали Донецького апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року, від 12 та 19 листопада 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить указані судові рішення скасувати та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційне провадження в частині оскарження рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 серпня 2018 року, ухвал Донецького апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року та від 19 листопада 2018 року не підлягає відкриттю з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 серпня 2018 року не було предметом апеляційного перегляду, а ухвали Донецького апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року і від 19 листопада 2018 року про залишення без руху не входять до переліку судових рішень, які відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України можуть бути оскаржені у касаційному порядку, тому у відкритті касаційного провадження в частині оскарження даних судових рішень необхідно відмовити.

Разом з тим, касаційна скарга ОСОБА_2 у частині оскарження ухвали Апеляційного суду Донецької області від 24 вересня 2018 року та ухвали Донецького апеляційного суду від 12 листопада 2018 року не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження, установленого статтею 390 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Чинним ЦПК України не передбачено можливості Верховному Суду поновлювати строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише за наявності відповідної про це заяви сторони.

Зі змісту касаційної скарги, а також доданих до неї документів не вбачається заяви про поновлення строку на касаційне оскарження указаних судових рішень із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

Таким чином, ОСОБА_2 необхідно звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строку касаційного оскарження, у якій навести підстави для поновлення такого строку.

Крім того, вищевказана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційні скарзі заявник посилається на пункт 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», як на підставу для звільнення його від сплати судового збору, та вказує, що спір який виник між сторонами відноситься до категорії справ про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконним рішенням чи бездіяльністю органів державної влади.

Такі твердження заявника Верховний Суд відхиляє, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Змістовний аналіз цієї норми права свідчить про те, що вона застосовується лише до позовних вимог щодо стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Предметом позову у цій справі є вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди, яка завдана позивачу під час проведення бойових дій у м. Краматорську влітку 2014 року за рахунок держави.

Отже, положення пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» не розповсюджуються на вимоги ОСОБА_2 у цій справі і він має сплатити судовий збір за подання та розгляд його касаційної скарги.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 762,00 грн.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оскільки заявник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою у грудні 2018 року, а предметом перегляду суду касаційної інстанції у цій справі можуть бути лише два судових рішення апеляційного суду з усіх наведених заявником, то судовий збір за подання касаційної скарги становить 704,80 грн (1 762,00 грн ? 0,2 ? 2).

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - 6007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392-394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 серпня 2018 року, ухвали Донецького апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року та від 19 листопада 2018 року відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Апеляційного суду Донецької області від 24 вересня 2018 року та ухвали Донецького апеляційного суду від 12 листопада 2018 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 25 лютого 2019 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку касаційного оскарження не буде подано особою в зазначений строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак