Постанова

Іменем України

29 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 624/752/17

провадження № 61-7760св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач -Кегичівська районна організація Українського товариства мисливців і рибалок,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 27 грудня

2018 року у складі судді Нестеренко О. С. та постанову Харківського апеляційного суду від 12 березня 2019 року у складі колегії суддів:

Маміної О. В., Кругової С. С., Пилипчук Н. П.

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до Кегичівської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок (далі - Кегичівська районна організація УТМР) про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що займається мисливством сорок років, з 1972 році вступив у юнацьку секцію, потім отримав дорослий квиток членства в УТМР і до 17 лютого 2008 року займався мисливством. У цей день проводилось полювання на хижаків,

у якому брало участь 17 мисливців, серед яких був і він. В результаті полювання випадково була застрелена собака по кличці Ордан , що належала ОСОБА_3 Всі члени полювання вирішили, що він є винним у загибелі собаки. На підставі рішення загальних зборів Чапаєвського первинного мисливського колективу від 23 квітня 2008 року його було виключено з членів УТМР за грубе порушення правил полювання при відстрілі хижаків. Рішення президії Кегичівської районної організації УТМР від 03 травня 2008 року виключено ОСОБА_1 з членів товариства.

Позивач вважає, що його виключення з членів громадської організації

не відповідає вимогам законодавства України, крім того, вважає,

що жодного доказу того, що він винен в загибелі мисливської собаки, яка належала ОСОБА_3 , немає. За результатами розгляду його клопотань про відновлення членства в УТМР йому було відмовлено.

Позивач просив визнати недійсним рішення Кегичівської районної організації УТМР від 07 червня 2016 року про відмову йому у членстві у громадській організації УТМР та зобов`язати президію Кегичівської районної організації УТМР прийняти рішення про його прийняття в члени громадській організації УТМР.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області

від 27 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Кегичівської районної організації УТМР про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю підстав для визнання незаконним рішення президії Кегичівської районної організації УТМР

від 07 червня 2016 року про відмову позивачу у членстві у громадській організації, а також відсутністю підстав для зобов`язання відповідача прийняти позивача у члени громадського об`єднання УТМР.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 12 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області

від 27 грудня 2018 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, оскільки рішення президії Кегичівської районної організації УТМР від 03 травня 2008 року про виключення ОСОБА_1 з членів товариства позивачем не оскаржувалось. Також суд апеляційної інстанції вказав на недоведеність позивачем належними доказами наявності підстав для зобов`язання відповідача поновити його членство в УТРМ. До того ж апеляційним судом встановлено, що позивач є членом Полтавської організації УТМР.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 27 грудня

2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 березня

2019 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів першої та апеляційної інстанції є необґрунтованими та не відповідають обставинам справи. Позивач вважає, що при його виключенні з членів громадської організації УТМР була порушена процедура прийняття рішення, таке рішення є необґрунтованим. Позивач вважає судове рішення апеляційного суду необґрунтованим. Вважає, що йому безпідставно відмовлено у членстві в УТМР, внаслідок чого порушуються його прав та інтереси.

Відзив на касаційну скаргу не надходив

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2019 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.

02 липня 2019 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що ОСОБА_1 має посвідчення мисливця, яке видане державним лісогосподарським об`єднанням «Харківліс»

від 10 липня 1997 року.

03 травня 2008 року на засіданні президії Кегичівської районної організації УТМР, яка має статус юридичної особи, прийнято рішення про виключення ОСОБА_1 із членів товариства за грубе порушення правил полювання.

Згідно правил, встановлених статутом УТМР, членство в товаристві припиняється за рішенням загальних зборів первинної організації (клубу) УТМР, президії рад Кримської республіканської, обласних, міських, регіональних, районних, міжрайонних і міськрайонних організацій УТМР у зв`язку із порушенням статуту, або якщо діяльність члена суперечить меті та завданням товариства, або якщо член втратив зв`язок із товариством без поважних причин чи за несплату чи несвоєчасну сплату щорічних членських внесків, а також порушення законодавства у сфері полювання та риболовлі.

У відповідності до пункту 5.3 статуту УТМР члени товариства, які не сплатили внески, вважаються такими, які вибули із членів УТМР і не можуть бути прийняті на загальних підставах.

Позивач звернувся до Харківської обласної організації і Всеукраїнської ради УТМР з клопотанням про відновлення його в членах товариства.

За результатами розгляду клопотання позивача рішеннями ради Кегичівської районної організації УТМР від 22 вересня 2015 року та від 18 лютого 2016 року йому було відмовлено у членстві в УТМР.

Листом від 12 травня 2016 року голова президії Всеукраїнської ради УТМР роз`яснив, що для об`єктивної та всебічної оцінки ситуації щодо поновлення ОСОБА_1 у членах товариства вказане питання доручене до розгляду члену президії Всеукраїнської ради УТМР, голові президії Дніпропетровської обласної ради УТМР Тибану В. Ф.

07 червня 2016 року відбулося засідання президії Кегичівської районної організації УТМР, на якому був присутній голова президії Дніпропетровської обласної ради УТМР Тибан В. Ф. Рішенням президії одноголосно було відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті до складу членів товариства.

За результатами перевірки Тибан В. Ф. повідомив Всеукраїнську раду УТМР, що ОСОБА_1 було проігноровано та категорично не сприйнято всіх зауважень та відсутній конструктивний діалог з членами президії Кегичівської районної організації УТМР. У зв`язку з чим, йому роз`яснено,

що підстави для розгляду цього питання на президії Всеукраїнської ради УТМР та здійснення перегляду рішень місцевих осередків товариства відсутні.

Позиція Верховного Суду

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПКУкраїни кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Пунктом 3 частини першої статті 11 Закону України

«Про громадські об`єднання» передбачено, що порядок набуття і припинення членства (участі) у громадському об`єднанні, права та обов`язки його членів (учасників) містяться у статуті громадського об`єднання.

Позивач оспорював рішення президії Кегичівської районної організації УТМР від 07 червня 2016 року, яким йому було відмовлено у прийнятті до складу членів товариства.

Частиною третьою статті 3 Закону України «Про громадські об`єднання» визначено, що один із принципів діяльності громадського об`єднання - самоврядність передбачає право членів (учасників) громадського об`єднання самостійно здійснювати управління діяльністю громадського об`єднання відповідно до його мети (цілей), визначати напрями діяльності, а також невтручання органів державної влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в діяльність громадського об`єднання, крім випадків, визначених законом.

Встановивши фактичні обставини справи, надавши оцінку поданим сторонами доказам та аргументам, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування рішення президії Кегичівської районної організації УТМР

від 07 червня 2016 року, оскільки таке рішення прийнято компетентним органом громадського об`єднання відповідно до положень статуту та Закону України «Про громадські об`єднання», містить мотиви прийняття рішення, які базуються на попередніх вчинках (порушення правил полювання) та поведінці позивача. Також суди обґрунтовано відмовили позивачу у задоволенні позовних у частині зобов`язання відповідача прийняти позивача у члени громадської організації УТМР у зв`язку із їх безпідставністю.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 27 грудня

2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 березня

2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович