Ухвала

Іменем України

02 вересня2019 року

м. Київ

справа № 2034/2-5057/11

провадження № 61-15789ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Ігнатенка В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 29 липня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Харківської області від 28 березня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Харківської області від 28 березня 2013 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «СЕБ Банк» заборгованість за кредитним договором від 04 лютого 2008 року № 001-П-В/01/08 в розмірі 2 320 652,65 грн, а також з кожного по 850,00 грн судового збору та по 60,00 грн витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29 липня 2019 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Харківської області від 28 березня 2013 року у даній справі відмовлено.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 звернувся з цією заявою поза межами трирічного строку, визначеного пунктом 1 частини другої статті 424 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), який є присічним і поновленню не підлягає.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Харківського апеляційного суду від 29 липня 2019 року, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Заявник зазначає, що рішення Апеляційного суду Харківської області від 28 березня 2013 року має бути скасованим, оскільки 07 червня 2012 року найменування ПАТ «СЕБ Банк» було змінено на ПАТ «Фідобанк», а тому судове рішення ухвалено на користь неіснуючої юридичної особи, яка відповідно втратила процесуальну правоздатність. Вважає, що відмовляючи у відкритті провадження у справі про перегляд рішення Апеляційного суду Харківської області від 28 березня 2013 рокуза нововиявленими обставинами суд апеляційної інстанції порушив його право на оскарження цього рішення. На його думку, строк звернення до суду за переглядом судового рішення за нововиявленими обставинами не є порушеним.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК Українирішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 424 ЦПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Частиною третьою статті 424 ЦПК України передбачено, що строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Таким чином, встановлений пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами незалежно від поважності причин пропуску цього строку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру («Пономарьов проти України», № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення Апеляційного суду Харківської області, яке ОСОБА_1 просив переглянути за нововиявленими обставинами, набрало законної сили 28 березня 2013 року.

Із заявою про перегляд судового рішення на підставі пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України заявникзвернувся до суду лише 11 липня 2019 року, тобто, з пропуском передбаченого пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України строку, який є присічним і поновленню не підлягає.

Враховуючи наведені норми процесуального права та практику Європейського суду з прав людини, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Харківської області від 28 березня 2013 року, з огляду на те, що з моменту набрання судовим рішенням законної сили, про перегляд якого ставить питання заявник, та до моменту звернення його до суду з цією заявою пройшло значно більше трьох років, що порушує принцип правової визначеності.

Твердження ОСОБА_1 про порушення його права на доступ до правосуддя є неспроможними, оскільки доступ до суду не є абсолютним і законодавством може обмежуватись, зокрема, шляхом встановлення присічного строку звернення до суду, який не підлягає поновленню.

За правилами частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди заявника з його змістом та особистого тлумачення ним норм права.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 29 липня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Харківської області від 28 березня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. О. Кузнєцов

В. С. Жданова

В. М. Ігнатенко