Провадження № 22-ц/802/82/19 Категорія: 3 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Киці С. І., Данилюк В. А.,

з участю:

секретаря судового засідання - Лимаря Р. С.,

представника третьої особи - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, ОСОБА_8, приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Веремчук Сергій Володимирович, про визнання права власності, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_5 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулась у суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, ОСОБА_8, приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Веремчук С. В., про визнання права власності на Ѕ частину станції автосервісу та магазину автозапчастин, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 листопада 2018 року відкрито провадження у даній справі.

29 листопада 2018 року відповідач ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про направлення справи для розгляду до суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом при вирішенні питання про відкриття провадження у даній справі не з'ясовано зареєстрованого у встановленому законом порядку місця її проживання або перебування, а тому суд порушив порядок, встановлений для вирішення зазначеного питання.

Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не надали.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відкриваючи провадження у справі, суддя виходив з того, що дана справа за територіальністю підсудна Луцькому міськрайонному суду Волинської області.

Колегія суддів вважає, що такий висновок судді відповідає матеріалам справи та ґрунтується на нормах процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 15, 16 ст. 28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 30 ЦПК України встановлено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, тлумачення частини 1 статті 30 ЦПК України свідчить, що правила виключної підсудності застосовуються до будь-яких позовів, пов'язаних із правом особи на нерухоме майно (виникненням, зміною, припиненням).

Предметом позову у даній справі є визнання права власності на Ѕ частину станції автосервісу та магазину автозапчастин, що знаходяться в АДРЕСА_1. Вказане нерухоме майно територіально відноситься до Луцького адміністративного району, тому справа підсудна Луцькому міськрайонному суду Волинської області.

Крім цього, доводи апеляційної скарги щодо нез'ясування судом зареєстрованого місця проживання скаржника у відповідності до вимог до ч. 6 ст. 187 ЦПК України колегією суддів не беруться до уваги з огляду на таке.

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із даним позовом, зазначивши адресу місця проживання відповідача ОСОБА_5 -АДРЕСА_2 (а.с.2, т.1), оскільки позивачу було відомо лише дане місце проживання відповідача. ОСОБА_5 в апеляційній скарзі вказує своє місце проживання за адресою в АДРЕСА_3, тобто такою ж, як і в інших відповідачів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Отже, вказана обставина також не змінює територіальної підсудності даної справи.

Разом з тим, на підтвердження місця своєї реєстрації ОСОБА_5 суду доказів не надала.

Таким чином, сторона, права (інтереси) якої вона вважає було порушено, звернулась до суду України загальної юрисдикції за місцем знаходження нерухомого майна, яке є предметом спору, у відповідності до норм діючого процесуального закону.

Отже відсутність у матеріалах справи довідки щодо реєстрації місця проживання та інших персональних даних відносно відповідачів у справі не впливає на правильність постановленої ухвали суду.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст .12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Таким чином, суд першої інстанції відкрив провадження у справі, хоча і без отримання судом інформації щодо місця проживання чи перебування відповідача ОСОБА_5, проте без порушення правил підсудності, з огляду на предмет позову та наявністю достатньої інформації в матеріалах справи щодо місця знаходження спірного нерухомого майна.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді даного питання вимог процесуального закону або неправильної оцінки досліджених у справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 листопада 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді