Постанова

Іменем України

10 січня 2019 року

м. Київ

справа № 554/16530/13-ц

провадження № 61-16506св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний дім»,

треті особи: управління капітального будівництва виконавчого комітету Полтавської міської ради, прокуратура Октябрського району м. Полтави,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області

від 23 січня 2017 року у складі колегії суддів: Одринської Т. В.,

Карпушина Г. Л., Триголова В. М.,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний дім» (далі - ТОВ «Сучасний дім»), треті особи: управління капітального будівництва виконавчого комітету Полтавської міської ради, прокуратура Октябрського району м. Полтави, про витребування майна.

Позовна заява мотивована тим, що у квітні 2007 року забудовник кварталу ТОВ «Сучасний дім» здійснив знесення одноповерхового житлового

будинку АДРЕСА_1 у якому була розташована квартира № 2, належна йому на праві власності. Згідно рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради № 12 від 26 січня 2005 року замовнику на проектування і почергову забудову кварталу ТОВ «Сучасний дім» було зобов'язано провести відселення мешканців з житлових будинків та виплату компенсацій. На місці знесених будинків забудовник кварталу ТОВ «Сучасний дім» збудував багатоповерхівки за літерами АДРЕСА_4 та

АДРЕСА_5 ТОВ «Сучасний дім» не було здійснено переселення власника житла ОСОБА_1 в новобудову. Квартири продані іншим мешканцям. Вважали, що фактично ТОВ «Сучасний дім» користується його житлом та ухиляється здійснити переселення у визначеному законом порядку. У зв'язку із зазначеним йому було завдано моральну шкоду.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03 червня 2015 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_3 І та ОСОБА_2 до ТОВ «Сучасний дім», третя особа - управління капітального будівництва Полтавського міськвиконкому про витребування майна від ТОВ «Сучасний дім» в якості третьої особи - ОСОБА_1

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01 липня 2015 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_3 І та ОСОБА_2 до ТОВ «Сучасний дім», третя особа - управління капітального будівництва Полтавського міськвиконкому про витребування майна від ТОВ «Сучасний дім» в якості третьої особи - прокуратуру Октябрського району м. Полтави.

13 жовтня 2015 року ОСОБА_1 було подано заяву про уточнення позовних вимог.

З урахуванням зазначеного та уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просив суд зобов'язати ТОВ «Сучасний дім» придбати йому нерухомість в центральній часті м. Полтави, як власнику житла, квартиру жилої площі не менш 35,3 кв. м, з наступним оформленням та реєстрацією у відповідних структурах й організаціях та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 9 000,00 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2015 року у складі судді Тімошенко Н. В. позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов'язано ТОВ «Сучасний дім» придбати нерухомість в центральній частині м. Полтави власнику житла ОСОБА_1, квартиру жилою площею не менше 35,3 кв. м,

з наступним оформленням та реєстрації у відповідних структурах й організаціях. Стягнуто з ТОВ «Сучасний дім» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 9 000,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 червня 2016 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 до

ТОВ «Сучасний дім», треті особи: управління капітального будівництва виконавчого комітету Полтавської міської ради, прокуратури Октябрського району м. Полтави, про витребування майна задоволено.

У заяві ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 30 серпня 2016 року позовні вимоги в частині знесення будинку, квартири ОСОБА_1 та стягнення грошової компенсації в сумі 803 540,00 грн залишено без розгляду.

Рішення районного суду мотивовано тим, що враховуючи тривалість виконання забудовником ТОВ «Сучасний дім» своїх зобов'язань, й тих обставин, що забудовником не виконано зобов'язань із забезпечення ОСОБА_1 жилим приміщенням й переселення, останній не отримував ніякої грошової компенсації, у зв'язку із зазначеним ОСОБА_1 було завдано ТОВ «Сучасний дім» моральну шкоду, яка підлягає стягненню з останнього.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 січня 2017 року апеляційну скаргу «Сучасний дім» задоволено. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2015 року та додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14 червня 2016 року скасовано, провадження у справі закрито.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що висновок суду першої інстанції ґрунтується на неправильному застосуванні норм процесуального права, оскільки спірні правовідносини вже були предметом судового розгляду та по них були постановлені судові рішення, які набрали законної сили, що відповідно до частини першої статті 205 ЦПК України є підставою для закриття провадження у справі.

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили ухвалу апеляційного суду скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд, ухвалюючи судове рішення, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та помилково застосував положення частини першої статті 205 ЦПК України

2004 року, та дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі. Судом апеляційної інстанції упереджено у судовому рішенні не вказано позивачів по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а позивачем по цій справі було зазначено ОСОБА_1, якого ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03 червня 2015 року залучено до участі у цій справі в якості третьої особи.

Відзив на касаційну скаргу до суду не подано.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом установлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 29 листопада 2002 року ОСОБА_1 є власником квартиру АДРЕСА_1.

08 грудня 2004 року виконавчим комітетом Полтавської міської ради прийнято рішення № 305 «Про надання функцій замовника на забудову кварталу, що обмежений АДРЕСА_4» та визначено засновником забудови управління капітального будівництва, замовником закрите акціонерне товариство «Цивільбуд».

26 січня 2005 року виконавчим комітетом Полтавської міської ради прийнято рішення № 12 «Про забудову кварталу, що обмежений АДРЕСА_4», у відповідності до якого будинок АДРЕСА_1, де проживав ОСОБА_1, підлягав знесенню, у зв'язку з забудовою кварталу.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 грудня 2005 року позовну заяву ТОВ «Сучасний дім» до ОСОБА_1 про виселення власників квартир у зв'язку із знесенням будинку задоволено. Виселено ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1, у зв'язку із знесенням будинку. Зобов'язано ОСОБА_1 переселитися у двокімнатну квартиру АДРЕСА_3. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Сучасний дім» про виплату компенсації відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 12 березня 2006 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 грудня 2005 року в частині відмови ОСОБА_1 в позові до ТОВ «Сучасний дім» про стягнення компенсації вартості квартири скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто

з ТОВ «Сучасний дім» на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості квартири в сумі 36 540,00 гривень.

У квітні 2007 року забудовник кварталу ТОВ «Сучасний дім» здійснив знесення одноповерхового житлового будинку АДРЕСА_1, належна на праві власності

ОСОБА_1, та останньому була надана квартира АДРЕСА_3 становить 24,8 кв. м жилої площі, замість 35,3 кв. м.

Також встановлено, що 12 березня 2007 року ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до виконавчого комітету Полтавської міської ради про надання житла та просив забезпечити його сім'ю трикімнатною квартирою в межах реконструкції кварталу АДРЕСА_4, а також стягнути з

ТОВ «Сучасний дім» майнову та моральну шкоду, спричинення якої мотивував незаконним, на його думку, відчуженням майна.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12 листопада 2007 року

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 11 листопада

2008 року апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Полтави

від 12 листопада 2007 року скасовано в частині позовних вимог про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_3

у м. Полтаві за ОСОБА_1, зобов'язано комунальне підприємство «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на вказану квартиру та видати свідоцтво та витяг про реєстрацію права власності на цю квартиру, а також щодо припинення права власності за ТОВ «Сучасний дім» на квартиру АДРЕСА_3. Відмовлено ТОВ «Сучасний дім»

в задоволенні вимог в цій частині. В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави залишено без змін (а.с. 97-98 т. 1).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 жовтня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області

від 21 грудня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про забезпечення ОСОБА_1 житловим приміщенням 35,30 кв. м, стягнення з ТОВ «Сучасний дім» на користь сім'ї ОСОБА_1 грошову компенсацію за незаконне вилучення особистих речей в сумі 17 000,00 грн, компенсації зелених насаджень в сумі 36 600,00 грн та моральної шкоди в сумі 60 000,00 грн відмовлено (а.с. 83-84, 85-86 т. 1).

Відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України 2004 року обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені

з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Тотожними відповідно до наведеної норми вважаються позови, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

У справі, яка переглядається, та у справах, рішення в яких набрало законної сили, предметом позову є, серед іншого, надання житла та забезпечення ОСОБА_1 трикімнатною квартирою в межах реконструкції кварталу

АДРЕСА_4, а також стягнення з ТОВ «Сучасний дім» майнової та моральної шкоди, спричинення якої мотивоване незаконним відчуженням майна.

Отже, апеляційний суд скасовуючи судові рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2005 року, дійшов правильного висновку про те, що судовими рішеннями, що набрали законної сили було стягнуто з

ТОВ «Сучасний дім» на користь ОСОБА_1 36 540,00 грн компенсації вартості квартири у зв'язку з виселенням його з квартири АДРЕСА_1 та у зв'язку з його знесенням, зобов'язано ОСОБА_1 переселитися до двокімнатної квартири АДРЕСА_3.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду про наявність підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 205 ЦПК України для закриття провадження у справі, оскільки наведеними судовими рішеннями, що набрали законної сили, зазначений спір був вирішений судом.

Інші доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають. При вирішенні вказаної справи апеляційним судом правильно застосовано норми процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта