справа № 274/4719/18
провадження № 2/0274/761/19
У Х В А Л А

25.01.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Замеги О.В., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_2, заінтересована особа - Бердичівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_3 на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и в :

18.06.2018 року представник скаржника ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій просить суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_5 щодо прийняття постанови від 07.06.2018 у ВП № 56561313 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 127317,85 грн. Визнати недійсною та скасувати зазначену вище постанову від 07.06.2018 року.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що на виконанні в Бердичівському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Житомирській області перебувало виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №286/25-528 від 18.02.2008 станом на 04.08.2014 за основним зобов'язанням та станом на 08.07.2013 щодо неустойки в розмірі 1234487,95 грн., з яких заборгованість по тілу кредита в сумі 681472 грн., заборгованість по процентах в сумі 481120,06 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 29067,57 грн, пеня за прострочення сплати процентів в сумі 42828,32 грн..

Згідно договору комісії від 26.03.2018, укладеного між ОСОБА_6 та ТОВ "Фінансова компанія "Кредо-аверс" компанія від свого імені викупила на користь ОСОБА_3 право вимоги за даним кредитним договором. Право вимоги перейшло до неї на підставі акту приймання-передачі прав вимоги від 27.03.2018.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 30.05.2018 замінено первісного стягувача ПАТ "Укрсоцбанк" на правонаступника - ОСОБА_3.

Постановою старшого державного виконавця Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Дудар Н.Є. від 07.06.2018 дане виконавче провадження було закінчено у зв'язку із повним виконанням.

07.06.2018 постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 56561313, щодо стягнення із ОСОБА_2 несплаченого виконавчого збору в сумі 127317,85 грн.. Підставою для його відкриття стала постанова державного виконавця №51252559 від 17.05.2016 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за кредитним договором.

Скаржник вважає дії державного виконавця щодо винесення постанови від 07.06.2018 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 несплаченого виконавчого збору в сумі 127317,85 грн. незаконними, а дану постанову такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що дії виконавця суперечать ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки виконавчий збір може бути стягнуто лише в розмірі 10% від фактично стягнутої державним виконавцем суми. Проте в межах виконавчого провадження жодних сум із скаржника, як боржника, стягнуто не було.

В судове засідання представник скаржника ОСОБА_4 не з'явився. В наданій суду заяві просив розглянути скаргу в його відсутності. Також просив суд задовольнити скаргу.

Представник заінтересованої особи - старший державний виконавець Дудар Н.Є. в судове засідання не з'явилась. В наданій суду заяві просила відмовити у задоволенні скарги з підстав зазначених у відзиві від 12.12.2018, який вона підтримала. Справу просила розглянути в її відсутності. Із наданого відзиву вбачається, що скарги державний виконавець не визнає, свої дії вважає послідовними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Судом встановлено, що на виконанні в Бердичівському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Житомирській області перебувало виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №286/25-528 від 18.02.2008 станом на 04.08.2014 за основним зобов'язанням та станом на 08.07.2013 щодо неустойки в розмірі 1234487,95 грн., з яких заборгованість по тілу кредита в сумі 681472 грн., заборгованість по процентах в сумі 481120,06 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 29067,57 грн, пеня за прострочення сплати процентів в сумі 42828,32 грн..

Згідно договору комісії від 26.03.2018, укладеного між ОСОБА_6 та ТОВ "Фінансова компанія "Кредо-аверс" компанія від свого імені викупила на користь ОСОБА_3 право вимоги за даним кредитним договором. Право вимоги перейшло до неї на підставі акту приймання-передачі прав вимоги від 27.03.2018. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 30.05.2018 замінено первісного стягувача ПАТ "Укрсоцбанк" на правонаступника - ОСОБА_3(а.с. 9-10, 11).

Постановою старшого державного виконавця Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Дудар Н.Є. від 07.06.2018 дане виконавче провадження було закінчено у зв'язку із повним виконанням(а.с. 7).

07.06.2018 постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 56561313 щодо стягнення із ОСОБА_2 несплаченого виконавчого збору в сумі 127317,85 грн.. Підставою для його відкриття стала постанова державного виконавця №51252559 від 17.05.2016 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за кредитним договором(а.с. 8).

Оскільки ОСОБА_2 оскаржує постанову про стягнення виконавчого збору від 07.06.2018, яка була прийнята державним виконавцем на виконання постанови державного виконавця № 51252559 від 17.05.2016, скарга підлягає розгляду за правилами Розділу VII ЦПК України.

Пункт 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 40 цього Закону України, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Водночас, ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом (ч.2 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Встановлено, що з дня відкриття виконавчого провадження - 17.05.2016 по час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу - 07.06.2018 державним виконавцем з боржника будь-які кошти фактично не стягувались та майно не поверталося.

Відповідно до пункту 20 Розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок не стягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Зазначені вимоги підтверджують, що виконавчий збір стягується з суми, яка фактично стягнута на користь стягувача.

Вказані висновки зробив Верховний суд в постановах від 15.02.2018 у справі № 910/1587/13 та від 03.03.2018 року у справі № 925/1788/15, від 14.05.2018 року у справі №908/2356/16.

Враховуючи викладені обставини, суд встановив, що державним виконавцем Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області в межах виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" чи ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, з боржника стягнута не була, а відтак, враховуючи приписи ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у державного виконавця були відсутні підстави для стягнення виконавчого збору, оскільки виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих грошових коштів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення виконавчого збору з боржника відсутні, а дії державного виконавця та відповідно постанова про стягнення виконавчого збору не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про задоволення вимог скарги.

Керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ в Житомирській області Дудар Н.Є. щодо прийняття постанови від 07.06.2018 у ВП № 56561313 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 127317,85 грн..

Визнати недійною та скасувати постанову старшого державного виконавця Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ в Житомирській області Дудар Н.Є. від 07.06.2018 у ВП № 56561313 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 127317,85 грн..

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду безпосередньо протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.В.Замега