УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"09" вересня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В.,вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся представник ОСОБА_1 - адвокат Борецький В.В.з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просить визнати за позивачем право власності на нерухоме майно - квартиру, загальною площею 44,10кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В період з 20 серпня 2019 року по 05 вересня 2019 року до суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідачів.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити:зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Проте подана представником ОСОБА_1 - адвокатом Борецьким В.В. позовна заява не відповідає наведеним вище вимогам ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Проте позовна заява не містить правового обґрунтування позову - визначення правових (юридичних) підстав, базуючись на яких позивач звертається з даним позовом до суду.

Вказівка в позовній заяві на ст.16 ЦК України не є зазначенням правової підстави позову, оскільки дана норма матеріального права визначає не підстави, а способи захисту порушеного права.

Формальне посилання в позові на ст.386 ЦК України також не може бути розцінено, як зазначення правової підстави позову, оскільки даною нормою закону визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Отже позивачеві (представнику позивача) слід визначити юридичну підставу (підстави) позову.

Також слід зазначити, що в позові не коректно вказано ім`я відповідача ОСОБА_3 , яка зазначена як ОСОБА_3 , проте з долучених до позовної заяви документів убачається, що правильне написання імені відповідача - ОСОБА_3 , що також підлягає виправленню.

Крім того,вказана в позовній заяві ціна позову є не актуальною.

В позовній заяві визначена ціна позову - 548430,00 грн. При цьому в договорі купівлі продажу спірної квартири від 20 лютого 2008 року, за домовленістю сторін договору вартість квартири визначена в 588830,00 грн.

Проте вартість квартири у 2008 році не є дійсною вартістю цієї квартири станом на дату звернення з даним позовом до суду.

Згідно п. 9 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості .

Згідно роз`яснень, викладених у п. 16 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і Кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача.

Отже позивачу слід визначити дійсну вартість квартири, виходячи з актуальної оцінки спірного нерухомого майна (звіту про оцінку майна тощо).

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення вказаних вимог закону позивачем (представником позивача) не долучено до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору, що відображено в Акті №101 від 16 серпня 2019 року, складеному працівниками відділу документального забезпечення Дніпровського районного суду м.Києва.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Платником судового збору виступає особа (фізична або юридична), яка звертається до суду ( ст.2 Закону України «Про судовий збір»).

Положеннями пунктів 2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн) та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (9605,00 грн).

При зверненні з позовом до Дніпровського районного суду міста Києва судовий збір сплачується за наступними реквізитами: рахунок № НОМЕР_1 , МФО №820019, відкритий в ГУ ДКСУ в м. Києва, отримувач УДКСУ у Дніпровському районі м. Києва.

Відповідно до ч.1ст. 185 ЦПК, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175і177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху, позивачу (представнику позивача) необхідно в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви позивач має подати до суду позовну заяву з урахуванням наведених в даній ухвалі недоліків щодо її змісту, виклавши обставини та зміст позовних вимог у спосіб, що забезпечить поновлення прав позивача та у спосіб, передбачений законом.

Долучити до позовної заяви її копію для вручення відповідачам(в разі долучення нових доказів - з копіями доданих документів).

А також долучити оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору за вимогою про визнання права власності на квартиру в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», виходячи з дійсної вартості нерухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 4, 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності - залишити без руху та запропонувати позивачу (представнику позивача) в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я