Справа № 214/5241/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 серпня 2019 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чернової Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Звада Л.В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи -Лелеко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу 214/5241/19 за заявою ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Саксаганський районний відділ у місті Кривий Ріг Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (50076, вул. Володимира Великого, буд. № 47 К, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область) про встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, суд -

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2019 року заявник ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності, а сама 24 серпня 1991 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Заява мотивована тим, що з 1978 року по 1988 рік ОСОБА_1 навчався в середній загальноосвітній школі № 58 м. Кривого Рогу, про що свідчить атестат про середню освіту серія НОМЕР_1 . У листопаді 1986 року отримав паспорт колишнього СРСР зразка 1974 року. 09 лютого 1987 року був приписаний до призивної дільниці Саксаганського РВК м. Кривого Рогу, доказом чого є відповідне посвідчення серії НОМЕР_2 . 06 травня 1987 року в ДАІ МВД м. Кривого Рогу отримав водійське посвідчення за № НОМЕР_3 .

У період з 01.07.1985 по 22.09.1991 рік працював на підприємствах міста Кривого Рогу, що підтверджується відомостями про роботу в трудовій книжці серії НОМЕР_4 , яка була видана заявнику 22 серпня 1985 року. В 1988 році вступив до вищого навчального закладу, який знаходився в іншому місті. Враховуючи вимоги діючого на той час законодавства, він був зобов`язаний тимчасово виписатися з м. Кривого Рогу. Однак фактично повертався додому, та постійно мешкав разом з батьками та молодшою сестрою за адресою: АДРЕСА_2 . Станом на 24 серпня 1991 року також проживав за вищезгаданою адресою, отже фактично набув право на громадянство України. Факт отримання громадянства було зафіксовано спеціальним штампом «Україна» у паспорті зразка колишнього СРСР.

01 листопада 1994 року склав присягу на вірність народу України. 03 лютого 1995 року отримав військове звання лейтенанта, яке було присвоєно наказом МО України за № 56.

12 травня 1995 року став на військовий облік та отримав у Дзержинському РВК м. Кривого Рогу військовий квиток серії НОМЕР_5 .

На теперішній час мешкає за межами України та перебуваю на консульському обліку в Посольстві України в Росії.

11 вересня 1997 року, маючи паспорт зразку колишнього СРСР з відповідним штампом, отримав закордонний паспорт - паспорт громадянина України для виїзду за кордон, серія НОМЕР_6 . Оригінал даного паспорту знаходиться у нього. Однак правомірність цього документа припинена через термін сплив терміну дії паспорту, який він не зміг подовжити з об`єктивних підстав.

У зв`язку з тим, що заявник ОСОБА_1 загубив паспорт колишнього СРСР з відповідним штампом, яким він користувався, як документом на підтвердження громадянства та не отримав паспорту громадянина України нового зразка, беручи до уваги припинення дії закордонного паспорту, станом на теперішній час у нього відсутні легітимні документи, які б були підтвердженням його приналежності до громадянства України. Після закінчення дії закордонного паспорту, він неодноразово звертався до Посольства України в Російській Федерації, щодо отримання нового паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Однак, його проінформували, що відсутні документальні докази приналежності до громадянства України. Втративши паспорт зразка колишнього СРСР і не поновивши закордонний паспорт, він по не залежним від нього обставинам, позбавлений прав громадянина України та, наразі, вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів, шляхом встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

19 липня 2019 року ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні свою заяву підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що проживав на території України за адресою: АДРЕСА_2 зі своїми батьками.

Представник заінтересованої особи Саксаганського районного відділу у місті Кривий Ріг Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Лелеко А.М., в судовому засіданні при ухвалені рішення покладався на розсуду суду.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що ОСОБА_1 є її рідним братом. Вони проживали в АДРЕСА_2 разом з батьками. В період з 1991 року був в Україні на літніх канікулах з червня 1991 року по кінець вересня 1991 року.

Свідок ОСОБА_3 , суду пояснив, що з ОСОБА_1 перебуває у дружніх стосунках. В літку 1991 року ОСОБА_1 був у місті Кривому Розі, проходив практику, та приїздив на канікули. Він проживав у бабусі та батьків.

Суд, вислухав пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кривий Ріг, про що в книзі реєстрації актів про народження 27 листопада 1970 року зроблено актовий запис №1894, та батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про народження заявника. (а.с.10).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав закордонний паспорт - громадянина України для виїзду за кордон, за № НОМЕР_6 , виданий 11 вересня 1997 року та дійсний був до 11 вересня 2007 року (а.с. 7-8).

Окрім того, заявник одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , який наданий Державою податковою адміністрацією України, відповідно до картки фізичний особи-платника податків ДПА у Дніпропетровській області від 02.06.2008 року. (а.с.9)

Відповідно до Атестату про середню освіту, який виданий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те що у 1988 році закінчив загальноосвітню школу №58 у місті Кривому Розі Дніпропетровській області. (а.с.11)

Окрім того, 09 лютого 1987 року ОСОБА_1 був приписаний до призивної дільниці Саксаганського РВК м. Кривого Рогу, призовною комісією визнаний придатним для військової служби, про що свідчить посвідчення про приписку до призивної дільниці, Серії ПУ НОМЕР_8 . (а.с.12)

06 травня 1987 року ОСОБА_1 отримав водійське посвідчення за № НОМЕР_3 , видано в ДАІ МВД м. Кривого Рогу. (а.с.13)

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_4 від 22.08.1985 року, ОСОБА_1 , у період з 01.07.1985 року по 22.09.1991 рік працював на підприємствах міста Кривого Рогу. (а.с.14-16)

Крім того, в матеріалах справи мається копія військового квитка, Серії НОМЕР_5 , який виданий 12 травня 1995 року Дзержинським РВК м. Кривого Рогу на ім`я ОСОБА_1 . (а.с.17)

Згідно акту, який підписаний мешканцями будинку АДРЕСА_3 , який підтверджує що заявник ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . Достовірність підписів мешканців будинку підтверджена майстром дільниці №4 та начальником дільниці №4 ОСОБА_6 ТОВ «Житлосервіс-КР». (а.с.19)

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 2235-ІІІ громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України є підставою для оформлення належності до громадянства України

Тлумачення статті 315 ЦПК України перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Як встановлено ст. 13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вiльно пересуватися i обирати собі місце проживання у межах кожної держави; кожна людина має право покинути будь-яку країну, включаючи й свою власну, i повертатися у свою країну.

Законом України «Про громадянство України», зокрема статтею 3 визначено, що громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статті, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом країни «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, зі змінами, суд повинен навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлені факти. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Враховуючи те, що заявником до суду надано належні та допустимі докази того, що він проживав на території України, суд вважає і доведеним у судовому засідання факт проживання в Україні заявника ОСОБА_1 , станом на 24 серпня 1991 року.

Судові витрати, понесені заявником у відповідності до ч.7 ст.294 ЦПК України, не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, зі змінами, Законом України «Про громадянство України», ст.ст. 4, 12, 258, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Саксаганський районний відділ у місті Кривий Ріг Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності, а сама 24 серпня 1991 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Судові витрати не відшкодовуються.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 03 вересня 2019 року.

Суддя Чернова Н.В.