ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року

м.Суми

Справа №592/4770/19

Номер провадження 22-ц/816/4526/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне акціонерне товариство «Науково виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш»,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Науково виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 липня 2019 року в складі судді Фоменко І.М., ухваленого у м. Суми, повний текст судового рішення складено 12 липня 2019 року,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Науково виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш», мотивуючи вимоги тим, що він перебуває у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Науково виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш». Вказує, що він працював за професією слюсар механоскладальних робіт, а на час звернення з позовом до суду працював комірником. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 1 від 06.08.2012 року у позивача були встановлені захворювання, що виникли через тривалу роботу в шкідливих умовах. Вказує, що Спеціалізованою МСЕК м. Суми від 18.10.2017 року було визначено втрату його працездатності на рівні 65 % та встановлено йому третю групу інвалідності безтерміново. Зазначає, що вказані професійні захворювання виникли з вини відповідача, оскільки останнім не було забезпечено виконання вимог законодавства щодо забезпечення здорових та безпечних умов праці. Вказує, що в результаті з отримання профзахворювання він протягом тривалого часу страждає через постійні болі та оніміння в ногах та руках, судоми в м`язах верхніх кінцівок, болі по ходу хребта та болі в суглобах кінцівок . Через оніміння рук він не може переносити речі, піднімати вантажі. Стан його здоров`я погіршується через що він змушений постійно лікуватися. Все це спричиняє йому моральні страждання. Просив стягнути з відповідача на його користь 65000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої йому ушкодженням здоров`я.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.07.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Науково виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 40 000 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство «Науково виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги доводи відповідача стосовно того, що із наявного у позивача 26 річного стажу роботи в шкідливих умовах, у відповідача він відпрацював всього 6 років, і доказів того, що вказані професійні захворювання ним отриманні саме в період роботи у відповідача, позивачем надано не було. В апеляційній скарзі відповідач також зазначає, що позивачем не було доведено того, що в період часу, коли він працював на посаді слюсаря механозбиральних робіт, відповідачем не було забезпечено належні та безпечні умови праці, внаслідок чого, позивач отримав професійне захворювання. Вказує, що судом не було встановлено вчинення з боку відповідача будь яких винних, неправомірних дій, що могли б призвести до виникнення у позивача професійного захворювання, а тому відсутня одна з обов`язкових передумов для відшкодування моральної шкоди.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не направлено.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Науково виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» (а.с. 15).

Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного захворювання від 06.08.2012 року № 1 складеного в Приватному акціонерному товаристві «Науково виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» у позивача було виявлено та зафіксовано професійне захворювання, причинами виникнення якого є тривала робота позивача в шкідливих умовах праці, та проведення робіт в умовах підвищеного рівня пилу, вібрації, виробничого шуму. (а.с. 16 (зворотна сторінка).

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач. як роботодавець не забезпечив позивачу безпечних умов праці, у зв`язку з чим позивач поніс певні моральні страждання.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 43 Конституції України та ст. 2 КЗпП України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 237 1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно роз`яснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 р.), відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо.

Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання (п. 4.1 рішення Конституційного Суду України по справі №1-9/2004 від 27.01.2004 року).

Згідно з п. 19 акту розслідування причин виникнення хронічного захворювання від 06.08.2012 року № 1 складеного в Приватному акціонерному товаристві «Науково виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» (а.с. 16 (зворотна сторінка) винними в порушенні законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, зокрема, ГОСТ 12.1.005-88 «Загальні санітарно гігієнічні вимоги до повітря робочої зони» п.п. 1.11;3.1;4.2.5, ДСН 3.3.6-037-99 «санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку» п.п. 1.3; 1.4, «Інструкцію по утриманню виробничих приміщень» № 658-66 п.п.66;78 визнано адміністрацію металоконструкцій № 43, а тому колегія суддів відхиляє доводи викладені відповідачем в апеляційній скарзі стосовно недоведеності його саме вини в отриманні позивачем професійного захворювання, в результаті якого останній отримав 3 групу інвалідності

З акту №717 огляду МСЕК від 10.10.2012 року, вбачається, що позивачу, внаслідок професійного захворювання, встановлено ІІІ групу інвалідності та шістдесят відсотків втрати професійної працездатності; час настання інвалідності - 01.10.2012 року. Актом №622 огляду МСЕК від 18.10.2017 року позивачу безтерміново встановлено ІІІ групу інвалідності та шістдесят п`ять відсотків втрати професійної працездатності, внаслідок професійного захворювання. (а.с. 38-45)

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас, відповідачем під час судового розгляду справи не було доведено належними та допустимими доказами відсутності його вини у незабезпеченні належних та безпечних умов праці позивачу, в результаті чого останнім було отримано професійне захворювання.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Науково виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко