Провадження № 2/344/3579/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.

з участю:

секретаря судового засідання Бухвак І.С.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що 20.09.2013 року шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11.07.2007 року, розірвано. У шлюбі у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30.04.2014 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Донька, ОСОБА_3 , досягла шкільного віку, надання дитині належної освіти постійно потребує матеріальних затрат. Вона не має фізичної можливості сама забезпечувати утримання неповнолітньої доньки, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї народилась донька ОСОБА_5 , а тому до влаштування її в дитячий садок вона обмежена в можливостях працевлаштування. Відповідач, займаючись підприємницькою діяльністю, не забезпечує навіть систематичність надходження аліментів визначених та призначених судом, належної матеріальної допомоги дитині не надає, приховує дійсний розмір своїх доходів. Сума аліментів в розмірі 500 грн. складає менше четвертої частини від прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років. У 2019 році відповідач сплатив аліменти 22.01.2019 , 16.03.2019, 26.04.2019 та 23.05.2019, а протягом 2018 року такі проплати відповідачем здійснювались раз в три місяці. На сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для якісного матеріального утримання дитини, а тому слід збільшити розмір стягуваних аліментів.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Суду пояснила, що на утримання дитини витрачає 2000-3000 гривень щомісячно.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що працює та його дохід становить 4000-5000 грн. Інших дітей на утриманні не має. В 2019 році він оздоровлював дитину та купує дитині речі.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає до частково задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд звертає увагу, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», (відомості Верховної Ради 2017, № 25, ст.291), а саме: ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком від 6 до 18 років.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі.

Сторони є батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтво про народження, виданого повторно, серії НОМЕР_1 від 31.07.2013 року (а.с. 10).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.09.2013 року шлюб між сторонами розірвано, доньку залишено на проживання з матір`ю (а.с. 4-5).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.04.2014 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі розміром 500 грн. щомісячно (а.с. 7-9).

З копії свідоцтва про народження встановлено, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 14).

Так, відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоров`я, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. Ці випадки не конкретизуються, однак можна дійти висновку про те, що з часу присудження аліментів у розмірі 500 грн. на дитину, економічна ситуація у країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і звичайно розмір аліментів в розмірі 500 грн. на дитину не є достатнім навіть для мінімального забезпечення дитини першочерговими необхідними речами.

На даний час позивач не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці. В даному випадку суд приходить до висновку, що дитина проживає разом з матір`ю, і так чи інакше, обов`язок по утриманню дитини переважно лежить на позивачці. Безумовно, утримання дітей лежить на плечах обох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей, навчання їхнє дозвілля і т.д.).

Сума стягуваних з відповідача аліментів в розмірі 500 гривень на утримання дитини є нижчою ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який, відповідно до змін ч.2 ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що аліменти, які сплачує відповідач на утримання дитини, не забезпечує належного рівня життя дітей, а саме: необхідного харчування, їх медичного догляду, лікування, навчання тощо.

Приймаючи таке рішення суд виходив із встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину певного віку та того, що батьки в рівній мірі повинні забезпечувати необхідні умови для існування дитини.

Тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище сторін, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, інтереси дитини, та розмір щомісячних витрат на її утримання, розмір аліментів підлягає збільшенню з 500 грн. на 1500 гривень, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Виконавчий лист, виданий по справі № 344/3806/14-ц в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягає відкликанню.

З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. з відповідача в дохід держави..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180, 182, 184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 206, 210, 259, 263-265, 273, п.15.5 п.15 ч.1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.04.2014 року та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 ( одна тисяча п"ятсот) гривень, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог відмовити.

Виконавчий лист, виданий по справі № 344/3806/14-ц в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягає відкликанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського Апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 .

Суддя: О.А. Татарінова