Справа № 500/8003/18
Провадження № 2-др/500/3/19
УХВАЛА

01 лютого 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: Грубіян Л.І.

при секретарі: Івановій Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за заявою ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

19.11.2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1, про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, у своїй заяві заявниця зазначила, що у рішенні Ізмаїльського районного суду Одеської області від 30.05.2002 року про розірвання шлюбу не було зазначено, яке саме прізвище вона має носити після розірвання шлюбу.

Заявник в судове засідання для розгляду справи не зявився про час слухання справи сповіщався належним чином.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

30.05.2002 року Ізмаїльський районний суд Одеської області ухвалив рішення у справі за №2-348-2002 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, яким розірвав шлюб між сторонами, зареєстрований 09 липня 1994 року. Зазначене рішення набрало законної сили 02 липня 2002 року.

Згідно довідки, виданої Головою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 13 грудня 2018 року, вищевказана цивільна справа була знищена у зв'язку із закінченням строків її зберігання.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення; 2) суд вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до нього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в ухваленні додаткового рішення суду в даній справі,оскільки вказана заява не вказує на наявність підстав для винесення додаткового рішення в розумінні ст.270 ЦПК України та пропущено строк для звернення з такою заявою, та також доказів того, що позивачем заявлялась вимога стосовно залишення їй дошлюбного прізвища і така вимога судом не була вирішена встановити не представилось можливим. Зазначеному, суд вважає, також сприяла пасивна поведінка учасників справи, адже жодних матеріалів, які б свідчили про заявлення згадуваної вимоги (копія позовної заяви тощо), суду не надали.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4