печерський районний суд міста києва
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2019 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Соколова Олексія Михайловича від розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Політичної партії «ЄВРОПЕЙСЬКА СОЛІДАРНІСТЬ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕКАНАЛ ПРЯМИЙ» про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2019 року у провадження судді для розгляду надійшла вказана заява про відвід головуючого судді Соколова О. М. від розгляду вказаної справи, в обґрунтування якої заявник посилався на наявність обставин, які викликають сумніви у неупередженості судді, а саме: надання суддею пріоритету цій справі під час її призначення до розгляду і демонстрація позивачем зухвалої впевненості у результатах розгляду справи в опублікованих відеозверненнях, ототожнення ним судового засідання з «учбово-виховальними заходами», так само принижує авторитет судової влади /а. с. 174/.

У відповідності до частини третьої статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першої статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою суду від 09 вересня 2019 року провадження у справі зупинено, на підставі частини третьої статті 40 ЦПК України, і передано заяву для розгляду у порядку частини першої статті 33 ЦПК України /а. с. 183-184/.

На підставі частини восьмої статті 40 ЦПК України, заява про відвід судді розглядається без повідомлення учасників справи.

Суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу за наявності на те підстав (обставин), вичерпний перелік яких визначений у статті 36 ЦПК України, що виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Згідно з положеннями пунктів 1-5 частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Представником відповідача не наведено, а судом не встановлено обставин, які б безпосередньо свідчили про упередженість головуючого судді щодо сторони та обставин цієї справи, а також інших підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, які унеможливлювали б розгляд справи суддею та викликали необхідність його відводу.

Згідно з частиною четвертою ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 6, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Зважаючи на доводи заяви про відвід, суд приходить до висновку, що обґрунтування, наведені у ній, не можуть бути підставою для відводу судді у справі, являються суб`єктивним сприйняттям обставин, і не свідчать про необ`єктивність або упередженість головуючого судді по суті справи.

Керуючись ст.ст. 1-19, 36-40, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Соколова Олексія Михайловича від розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Політичної партії «ЄВРОПЕЙСЬКА СОЛІДАРНІСТЬ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЕКАНАЛ ПРЯМИЙ» про захист честі, гідності та ділової репутації.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. В. Литвинова