ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

04 вересня 2019 року

м. Харків

справа № 623/695/19

провадження № 22-ц/818/4070/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Піддубного Р.М. (суддя-доповідач),

суддів: Котелевець А.В.. Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач, відповідач за зустрічним позовом - Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж

відповідач, позивач за зустрічним позовом - Патля Володимир ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19 червня 2019 року, постановлену у складі судді Бєссонової Т.Д., -

у с т а н о в и в:

У лютому 2019 року Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж (далі Ізюмське КПТМ) звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість з оплати послуг централізованого теплопостачання у розмірі 32 455 грн. 67 коп.

У березні 2019 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов та просив зобов`язати Ізюмське КПТМ замінити труби опалення в горищному приміщенні над його квартирою; зобов`язати відповідача зробити відновлювальний ремонт належної йому квартири або стягнути з Ізюмського КПТМ на відшкодування матеріальної шкоди 35276,46 грн; зобов`язати відповідача знищити всі персональні дані про нього з бази; винести окрему постанову та направити до прокуратури з метою притягнення до відповідальності осіб, винних у скоєнні злочину, передбаченому законом України «Про персональні данні»; стягнути з Ізюмського КПТМ на відшкодування матеріальної шкоди 35276,46 грн., моральної шкоди - 250000 грн., а також 8000 грн упущеної вигоди.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 березня 2019 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору, а ухвалою цього ж суду від 19 червня 2019 року - визнано неподаною та повернуто ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати, справу направити до того ж суду першої інстанції для приєднання його зустрічного позову до сумісного розгляду з позовом Ізюмського КПТМ.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що на нього розповсюджується дія ст..22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки він звернувся з позовом за захистом своїх прав ,як споживач послуг, тому він звільнений від сплати судового збору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що спір за позовом ОСОБА_2 виник між сторонами на підставі договірних відносин, які регулюються положеннями ЦК України, а не Законом України «Про захист прав споживачів», у позові не зазначено предмету та обставин, які б вказували на порушення прав позивача як споживача послуг, а відтак, ОСОБА_2 не звільнений від сплати судового збору, у встановлений судом строк недоліки позову не усунув судовий збір не сплатив, а тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України позов підлягає визнанню неподаним та поверненню.

Проте погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 березня 2019 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору та ненаданням копій позовної заяви та додатків до нього.

08 квітня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до районного суду із заявою про усунення недоліків позовної заяви, в якій вказав на те, що на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», а тому він звільнений від сплати судового збору за подання зустрічного позову, крім того, надав копію позовної заяви з додатками.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджуються вказані обставини; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч. 4 ст. 177 ЦПК).

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За положеннями статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Як убачається із матеріалів справи, предметом заявленого ОСОБА_2 позову є вимоги про зобов`язання Ізюмського КПТМ, яке надає послуги з централізованого теплопостачання та споживачем яких є позивач, вчинити певні дії та відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану неправомірними, на думку позивача, діями.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, не врахував, що позов подано ОСОБА_2 з метою захисту його прав, як споживача послуг централізованого теплопостачання, а тому дійшов помилкового висновку про те, що на спірні правовідносини не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів» та відповідно наявність підстав для повернення позовної заяви у зв`язку з несплатою судового збору.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції скасуванню, з направленням справи до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 379, 382-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19 червня 2019 року скасувати.

Цивільну справу за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг централізованого теплопостачання та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Ізюмського комунального підприємства теплових мереж про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 вересня 2019 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова