Рішення

Іменем України

31 січня 2019 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області, третя особа: Теребовлянська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,-

Встановив:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовною заявою, в якій просять визнати за ними право власності на спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у с. Острівець, вул. Центральна, 52, Теребовлянського району Тернопільської області, із визначенням таких часток: за ОСОБА_1 визнати право власності на 2/3 частки вказаного будинку: 1/3 частку як за членом колишнього колгоспного двору та 1/3 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 05 жовтня 2007 року, а за ОСОБА_2 на 1/3 частку як за членом колишнього колгоспного двору, мотивуючи тим, що вони не можуть отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушені звернутися з позовом до суду.

В судове засідання позивачі не зявились, однак в позовній заяві просять справу слухати в їхній відсутності, позов підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак у матеріалах справи мається заява відповідно до якої він просить справу слухати у його відстуності, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, однак у матеріалах справи мається заява відповідно до якої він просить справу слухати у його відстуності.

У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено:

Згідно Свідоцтва на право власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Теребовлянської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР від 30 жовтня 1990 року, житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами який розташований у с. Остівець, вул. Центральна, 52, Теребовлянського району Тернопільської області, дійсно належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3 та складається з 2-х членів.

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Теребовлянської міської ради Тернопільської області 02.11.2018 року за № 09-04/07/677, житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований у с. Острівець, по вулиці Центральна, 52, дійсно належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3, членами двору були: ОСОБА_4, ОСОБА_2.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Враховуючи вище наведене слідує, що, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 мали кожен право на 1/3 частку у житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у с. Острівець, вул. Центральна, 52, Теребовлянського району Тернопільської області, із врахуванням рівності їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року).

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із власників домоволодіння, що в с. Острівець, вул. Центральна, 52, Теребовлянського району Тернопільської області, які проживали в ньому станом на 15 квітня 1991 року із врахуванням їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року), належало на праві спільної сумісної власності, з яких ОСОБА_3, як голові колишнього колгоспного двору належало 1/3 частка вищевказаного будинковолодіння, іншим співвласникам належало по 1/3 частці вищевказаного будинковолодіння.

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Теребовлянської міської ради Тернопільської області 02.11.2018 року за № 09-04/07/677, Ѕ житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований у с. Острівець, по вулиці Центральна, 52, дійсно належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3, яка померла 05 жовтня 2007 року, членами двору були: ОСОБА_4, ОСОБА_2.

ОСОБА_4 згідно свідоцтва про смерть, серія І-ИД № 155654, помер 08 березня 2004 року, що є частом відкриття спадщини на належну йому 1/3 частку Ѕ вищевказаного житлового будинку.

ОСОБА_3 згідно свідоцтва про смерть, серія І-ИД № 053210, померла 05 жовтня 2007 року, що є частом відкриття спадщини на належну їй 1/3 частку вказаної Ѕ житлового будинку.

В судовому засіданні встановлено, що померлі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були подружжям.

17 березня 2004 року ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого житловий будинок з надвірними будівлями, та усе своє майно де б воно не було і з чого не складалося, заповіла ОСОБА_5.

Даний заповіт на день смерті ОСОБА_3 не змінювався і не скасовувався.

Відповідно до свідоцтва про народження, серія VІІ-УР № 1347891, ОСОБА_2 17 березня 1969 року народилася від батьків: ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, діти спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично вступили в оперативне управління спадковим майном після смерті ОСОБА_3 померлої 05 жовтня 2007 року.

Як вбачається з постанови завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 № 1708/02-14 від 29.10.2018 року відмовлено ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в с. Острівець, вул. Центральна, 52, Теребовлянського району Тернопільської області, після смерті ОСОБА_3 померлої 05 жовтня 2007 року, у звязку з тим, що домоволодіння є колгоспним двором, що складається з 3-х членів, головою якого була остання.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вартість вказаного спадкового майна /цілого будинку із господарськими будівлями/ згідно висновку про вартість майна, виданого Експертою оцінкою, становить 86820 грн. (вісімдесят шість тисяч вісімсот двадцять грн.).

Позивачі фактично вступили в оперативне управління спадковим майном.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, виділивши ОСОБА_1 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Острівець, вул. Центральна, 52, Теребовлянського району Тернопільської області, з яких 1/3 частку як за членом колишнього колгоспного двору, 1/3 частку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 померлої 05 жовтня 2007 року (свідоцтво про смерть серія І-ИД № 053210) та визнати право власності за ОСОБА_1 на вказане майно, та виділивши ОСОБА_2 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Острівець, вул. Центральна, 52, Теребовлянського району Тернопільської області, на яку він має право як член колишнього колгоспного двору та визнати право власності за ОСОБА_2 на вказане майно.

Керуючись 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст. 1223, 1261, 1268 ЦК України, 524, 525, 526, 527, 529 ЦК Української РСР, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, ст. 392, 1223, 1268 ЦК України від 16 січня 2003 року, суд, -

Вирішив:

Позов задоволити.

Виділити ОСОБА_1 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Острівець, вул. Центральна, 52, Теребовлянського району Тернопільської області, з яких 1/3 частку як за членом колишнього колгоспного двору, 1/3 частку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 померлої 05 жовтня 2007 року (свідоцтво про смерть серія І-ИД № 053210).

Визнати право власності за ОСОБА_1 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Острівець, вул. Центральна, 52, Теребовлянського району Тернопільської області, з яких 1/3 частку як за членом колишнього колгоспного двору, 1/3 частку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 померлої 05 жовтня 2007 року (свідоцтво про смерть серія І-ИД № 053210).

Виділити ОСОБА_2 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Острівець, вул. Центральна, 52, Теребовлянського району Тернопільської області, на яку він має право як член колишнього колгоспного двору.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Острівець, вул. Центральна, 52, Теребовлянського району Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Роз'яснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В. МАЛЯРЧУК