Постанова

Іменем України

23 січня 2019 року

м. Київ

справа № 242/3342/16-ц

провадження № 61-34002св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: АнтоненкоН. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Селидові Донецької області,

відповідачі: головне управління Держпраці у Донецькій області, державне підприємство «Селидіввугілля»,

треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Селидівська територіальна організація профспілки працівників вугільної промисловості України,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Селидові Донецької області на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 19 травня 2017 року в складі судді Пирогової Л. В. та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 21 червня 2017 року в складі колегії суддів: Краснощокової Н. С., Новосядлової В. М., Хейло Я. В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Селидове Донецької області (далі - Відділення ФССНВВПЗУ у м. Селидові) звернулося до суду з позовом до головного управління Держпраці у Донецькій області (далі - ГУ Держпраці), державного підприємства «Селидіввугілля» (далі - ДП «Склидіввугілля») про визнання недійсним акта про нещадний випадок, що пов'язаний з виробництвом.

В обґрунтування позову Відділення ФССНВВПЗУ у м. Селидові посилалося на те, що 11 лютого 2016 року у виробничому підрозділі «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» стався випадок смерті на підприємстві машиніста підземних установок ОСОБА_6, 1971 року народження.

Позивач просив скасувати висновок комісії з розслідування нещасного випадку, що міститься у пункті 6 акта за формою Н-5 про те, що нещасний випадок вважається пов'язаним з виробництвом та підлягає обліку на виробничому підрозділі шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», складається акт за формою Н-1 та визнати недійсним акт за формою Н-1 від 01 липня 2016 року № 4, посилаючись на невідповідність причини смерті потерпілого підпункту 13 пункту 15 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок), відсутність впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, відсутність медичного висновку щодо смерті потерпілого, недоведеність висновків комісії щодо зв'язку смерті потерпілого з виробництвом.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 19 травня 2017 року в задоволенні позову Відділення ФССНВВПЗУ у м. Селидові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що встановленими фактичними обставинами справи та медичним висновком підтверджено, що смерть ОСОБА_6 настала за обставин, визначених підпунктом 13 пункту 15 Порядку, а тому нещасний випадок є таким, що пов'язаний з виробництвом.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 21 червня 2017 року рішення Селидівського міського суду Донецької області від 19 травня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки вони ґрунтуються на обставинах справи та вимогах закону.

У касаційній скарзі, поданій 07 липня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Відділення ФССНВВПЗУ у м. Селидові просить скасувати рішення Селидівського міського суду Донецької області від 19 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 21 червня 2017 року, і ухвалити нове рішення про задоволення їх позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та порушили норми процесуального права. Смерть ОСОБА_6 настала на поверхні, однак гострої серцево-судинної недостатності під час перебування на підземних роботах у ОСОБА_6 не було зафіксовано. Висновок експерта не містить посилання на гостру серцеву-судинну недостатність у ОСОБА_6

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Селидівського міського суду Донецької області.

Відповідно до підпункту 4 пункту першого розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК Українисудом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

02 червня 2018 справу передано до Верховного Суду.

На час розгляду справи Верховним Судом заперечень/відзивів на касаційну скаргу не надійшло.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди встановили, що ОСОБА_6 працював у виробничому підрозділі шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» машиністом підземних установок 3 розряду.

10 лютого 2016 року ОСОБА_7 працював у третю зміну, протягом якої виконував роботи згідно з отриманим нарядом, після закінчення зміни робітники зміни, у тому числі і ОСОБА_7, виїхали з шахти, здали саморятівники та головні світильники в приміщенні лампової та пішли до відділення для спецодягу робочої лазні адміністративно-побутового комбінату, де о 2 год. 35 хв. ОСОБА_7 зняв контейнер для спецодягу та втратив свідомість, а о 3 год. лікарем була констатована його смерть.

Згідно з висновком експерта Селидівського відділення Донецького обласного бюро судмедекспертизи від 11 квітня 2016 року причиною смерті ОСОБА_6 стало захворювання - гостра форма ішемічної хвороби серця - гостра коронарна недостатність.

Комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 11 лютого 2016 року о 2 год. 35 хв. проведено розслідування та складено акт за формою Н-5, затверджений 01 липня 2016 року, у пункті 6 якого зроблено висновок про те, що згідно з підпунктом 13 пункту 15 Порядку даний випадок вважається пов'язаним з виробництвом та підлягає обліку на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», складається акт за формою Н-1.

01 липня 2016 року першим заступником ГУ Держпраці у Донецькій області затверджено акт за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, щодо ОСОБА_7

Член комісії зі спеціального розслідування випадку смерті на підприємстві начальник відділення ФССНВВПЗ у м. Селидові ОСОБА_8 не погодилася із рішенням комісії та виклала окрему думку, у якій зазначила, що причиною смерті ОСОБА_6 стало захворювання - «гостра форма ішемічної хвороби серця: гостра коронарна недостатність», у той час, як підпунктом 13 пункту 15 Порядку обставиною, за якою нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом і складається акт за формою Н-1 є «раптова серцева смерть потерпілого внаслідок гострої серцево-судинної недостатності під час перебування на підземних роботах … або після підйому потерпілого на поверхню з даною ознакою, що підтверджено медичним висновком».

Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

Згідно з пунктом 7 Порядку розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків.

Відповідно до підпункту 13 пункту 15 Порядку обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є, зокрема, раптова серцева смерть потерпілого внаслідок гострої серцево-судинної недостатності під час перебування на підземних роботах (видобування корисних копалин, будівництво, реконструкція, технічне переоснащення і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд, проведення геологорозвідувальних робіт під землею) або після підйому потерпілого на поверхню з даною ознакою, що підтверджено медичним висновком.

Згідно з підпунктом 6 пункту 16 Порядку обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, є: природна смерть, смерть від загального захворювання або самогубство (крім випадків, зазначених у пункті 15 цього Порядку), що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження.

Експерт ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що він проводив розтин тіла ОСОБА_6 Причину смерті ОСОБА_6 ним було викладено у відповідності до МКХ-10 (Міжнародного класифікатора хвороб). Гостра серцево-судинна недостатність є клінічним поняттям, тобто це стан, що характеризується порушенням насосної функції серця і судинної регуляції приливу крові до серця, що може розвинутися у раптову коронарну смерть, яка згідно до списку кодів МКХ-10 вказана у медичному висновку та лікарському свідоцтві про смерть ОСОБА_6 як гостра ішемічна хвороба серця: гостра коронарна недостатність. Не виключає, що саме внаслідок перебування на підземних роботах у потерпілого могло виникнути дане захворювання.

Комісією з розслідування встановлено, що ОСОБА_6 помер раптово, після підйому на поверхню, внаслідок гострої серцево-судинної недостатності, яка судово-медичним експертом описана як гостра коронарна недостатність, коронарні судини це і є кровоносні судини, що живлять тканини серця.

Медичний висновок у формі рішення лікарсько-експертної комісії отримати

неможливо, оскільки ОСОБА_6 не лікувався і не обстежувався, а помер раптово після підйому на поверхню.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову Відділення ВДФССНВВПЗУ у м. Селидові, оскільки причина смерті ОСОБА_6 встановлена медичним висновком та висновки комісії відповідають підпункту 13 пункту 15 Порядку.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів та ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судами з додержанням норм процесуального права. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Селидові Донецької області залишити без задоволення.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 19 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 21 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат