Провадження № 2/742/75/19
Єдиний унікальний № 742/3627/18
РІШЕННЯ
15 січня 2019 року
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки позовну заяву ОСОБА_4, представника позивача ОСОБА_2, до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрікор Холдинг» про розірвання договорів оренди землі та стягнення орендної плати, -
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
17 квітня 2011 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина.
У зв»язку з неможливістю в досудовому порядку вирішити спір, він скористався правовою допомогою для звернення до суду, витрати на яку становлять 6000 грн.
16 листопада 2018 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що термін дії вищевказаних договорів землі спливає 01.02.2020, у зв»язку з чим на пропозицію позивача розірвати такі договори оренди, йому було запропоновано їх продовжити та повідомлено, що виплатити орендну станом на 01.11.2018 року неможливо у зв»язку з відсутністю законних підстав для цього. Крім того відповідно до чинного законодавства спадкоємець орендованої земельної ділянки має право звернутися до орендаря з пропозицією про зміну умов чи пропозицією про дострокове розірвання договору. В такому випадку договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін. Тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового розгляду в порядку загального провадження на 08 год. 00 хвилин 05 листопада 2018 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.11.2018 року підготовчий розгляд справи відкладено до 08 год. 00 хв. 05 грудня 2018 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.12.2018 року справу призначено до розгляду на 11 год. 00 хв. 15 січня 2019 року.
ІІІ. Позиції сторін викладені судовому засіданні.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, застосувавши до позовних вимог строк позовної давності.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
14 грудня 2009 року між ТОВ «Агрікор Холдинг»(орендар) та ОСОБА_5 (орендодавець) укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,58 га, що знаходиться на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району, с.Піддубівка, на строк 10 років з орендною платою 58,07 грн., нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 1451,98 грн. Договір зареєстровано у Прилуцькому райвідділі Чернігівської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 01.02.2010року (а.с.56,57)
17 квітня 2011 року ОСОБА_5 помер(а.с.3)
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 червня 2018 року встановлено, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є синами ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 17 квітня 2011 року.

Визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки площею 0,58 га пасовищ (кадастровий номер №:04:000:0287) та 9,16 га ріллі (кадастровий номер №:04:000:0027), що знаходяться на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району, після померлого 17.04.2011 року ОСОБА_5(а.с.16-18)

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.09.2018 року, право власності на земельну ділянку площею 0,58 га, кадастровий номер №:04:000:0287, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстровано на ОСОБА_7(а.с.8)

Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.09.2018 року, право власності на земельну ділянку площею 9,155 га кадастровий номер №:04:000:0027, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстровано на ОСОБА_7(а.с.12)

В жовтні 2018 року представник ОСОБА_4 Олександровича- адвокат ОСОБА_2 звернулася до ТОВ «Агрікор-Холдинг»з заявою про розірвання договорів оренди земельної ділянки площею 9,16 га кадастровий номер №:04:000:0027, та земельної ділянки площею 0,58 га, кадастровий номер №:04:000:0287, що розташована на території Піддубівської сільської ради, укладені у грудні 2009 року між ТОВ «Агрікор-Холдинг» та ОСОБА_5. Виплатити ОСОБА_6 орендну плату за користування вказаними земельними ділянками за період з 2011 по 2018 рік(а.с.70)

01 листопада 2018 року ТОВ «Агрікор-Холдинг» надіслало представнику ОСОБА_4 Олександровича- адвокату ОСОБА_2 лист, в якому повідомлялося останню, що термін дії договорів оренди земельної ділянки площею 9,16 га кадастровий номер №:04:000:0027, та земельної ділянки площею 0,58 га, кадастровий номер №:04:000:0287, що розташована на території Піддубівської сільської ради, укладені у грудні 2009 року між ТОВ «Агрікор-Холдинг» та ОСОБА_5, спливає 01.02.2020 року та за умови укладення ОСОБА_4 додаткових угод, йому буде виплачено орендну плату за період з 2016 по 2018 рік у сумі 27109 грн. 20 коп.(а.с.65-69)

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи:

А. Щодо вимог про розірвання договорів оренди земельних ділянок, суд зазначає наступне.

Частинами першою та другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно частини четвертої статті 32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні даних правовідносин, передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

У пункті 38 договору оренди землі сторони погодили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

За змістом статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до статті 627 ЦК України, згідно з якою сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що позивач набув права власності на спірні земельні ділянки в установленому законом порядку, як новий власник спірних земельних ділянки не бажає продовжувати дію договору оренди землі, укладеного з попереднім власником, а умовами договору оренди землі передбачено його розірвання у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, тому є всі підстави для припинення оспорюваних договорів оренди шляхом їх розірвання за заявою нового власника - позивача у справі.

Позивач, як новий власник земельної ділянки скористався своїм правом на розірвання договору оренди, передбаченим пунктом 38 договору, а посилання відповідача на неможливість розірвання договору у односторонньому порядку, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Б. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача орендну плату за користування вказаними земельними ділянками за період з 2011 по 2018 рік, суд зазначає наступне.

Статтями 1218, ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 13, 21 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно із ч. 2 ст. 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Судом встановлено, що орендна плата за вищевказаними договорами оренди земельних ділянок не виплачувалась позивачу за період з 2011 по 2018 роки, що становить вісім років і дані обставини не заперечувались представником відповідача в судовому засіданні.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.06.2018 року встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_4 , та на момент смерті ОСОБА_5 проживав разом з ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 за адресою:Київська область, Києво-Святошинський район, с.Ходосівка, вул.Садова, буд.12.

На час відкриття спадщини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, був неповнолітнім.

Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5

За таких обставин ОСОБА_4 має право на отримання орендної плати за використання вищевказаних земельних ділянок.

Заборгованість за договором від 14 грудня 2009 року укладеним між ТОВ «Агрікор Холдинг»(орендар) та ОСОБА_5 про оренду землі площею 9,16 га, №:04:000:0027, та що знаходиться на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району, с.Піддубівка становить 19606,88 грн. виходячи із розрахунку 2450,86(орендна плата за рік) х 8(років); заборгованість за договором від 14 грудня 2009 року укладеним між ТОВ «Агрікор Холдинг»(орендар) та ОСОБА_5 про оренду землі площею 0,58 га, №:04:000:0287, та що знаходиться на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району, с.Піддубівка становить 464,56 грн. виходячи із розрахунку 58,07(орендна плата за рік) х 8(років). Загальна сума заборгованості становить 20071,44 грн., та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

В.Щодо застосування позовної давності до позовних вимог, суд зазначає наступне.

Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже, позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред'явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України).

Визначення початку відліку позовної давності міститься у статті 261 ЦК України.

Відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною четвертою даної статті встановлено, що у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що позивач народився 17 грудня 1997 року та досяг повноліття 17 грудня 2015 року.

До суду з позовною заявою звернувся 26 жовтня 2018 року, тобто в межах строку позовної давності визначеного ст.257 ЦК України.

За таких обставин, вимогу представника відповідача про застосування до позовних вимог строків позовної давності, суд вважає безпідставною.

VІ. Розподіл судових витрат.

Щодо вимог позивача стягнути на його користь з відповідача судові витрати, суд зазначає наступне.

За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю то судовий збір в розмірі 2114 грн. 40 коп., сплачений позивачем під час подачі позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо) (п. 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи зазначені положення законодавства, суд вважає, що позивач у справі належним чином документально підтвердив витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 гривень, а саме договорами про надання про надання правничої допомоги, розрахунком гонорару за надання правничої допомоги, актом виконаних робіт та розрахунковою квитанцією.

З розрахунком суми гонорару вбачається, що адвокатом ОСОБА_2 надано наступні послуги: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин -200 грн., вивчення та правовий аналіз матеріалів 300 грн., складання позовної заяви та подача матеріалів до суду -1500 грн., участь у розгляді справи в суді першої інстанції - 4000 гривень.

Відповідно до вимог частини 6 статті 137 ЦПК України, обов»язок доказування не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником відповідача в судовому засіданні не заявлялося клопотання про зменшення втрат на правничу допомогу та не ставилося під сумнів обгрунтованість розміру таких витрат, які підтверджені належними доказами.

За таких обставин, суд вважає, що витрати на правничу допомогу понесені позивачем є обґрунтованими і підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.259,263-265,273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрікор Холдинг» про розірвання договорів оренди землі та стягнення орендної плати - задовольнити.

Розірвати договір оренди на земельну ділянку площею 9,16 га (кадастровий номер №:04:000:0027), що розташована на території Піддубівської сільської ради, укладений 14 грудня 2009 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Агрікор-Холдинг» та ОСОБА_5.

Розірвати договір оренди на земельну ділянку площею 0,58 га (кадастровий номер №:04:000:0287), що розташована на території Піддубівської сільської ради, укладений 14 грудня 2009 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Агрікор-Холдинг» та ОСОБА_5 .

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агрікор Холдинг», , місце знаходження: Чернігівська область, Прилуцький район, с.Сергіївка, вул.Шейгусівська,1 А, на користь ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця : Київська область, Києво-Святошинський район, с.Ходосівка, вул.Садова, буд.12, орендну плату за користування вказаними земельними ділянками за період з 2011 рік по 2018 рік у розмірі 20071 (двадцять тисяч сімдесят одна ) гривень 44 копійки.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агрікор Холдинг», , місце знаходження: Чернігівська область, Прилуцький район, с.Сергіївка, вул.Шейгусівська, 1А, на користь ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця : Київська область, Києво-Святошинський район, с.Ходосівка, вул.Садова, буд.12, 2114 (дві тисячі сто чотирнадцять) грн. 40 коп. в рахунок відшкодування коштів за судовий збір сплачений при подачі позовної заяви та 6000 (шість тисяч) грн. в рахунок відшкодування коштів за надану правову допомогу, а всього 8114 (вісім тисяч сто чотирнадцять) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Коваленко А.В.