Дата документу 08.01.2019
ЄУ № 420/7/19
Провадження №2/420/266/19
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
08 січня 2019 року смт. Новопсков
Луганська область
Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Чалий А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості по кредитному договору,
ВСТАНОВИВ:
Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що вона підлягає залишенню без руху, так як не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, з наступних підстав.
В порушення вимог п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві зазначено про вжиття заходів досудового врегулювання спору, які були здійсненні представником позивача, однак відомостей які підтверджують вжиття заходів досудового врегулювання спору до позову не надано.
Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно з п.п. 11 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
В порушення вищезазначених норм, позовна заява підписана особою, яка, відповідно до матеріалів справи, не наділена процесуальним статусом представника.
Враховуючи наведене вище, суддя вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.
Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «ОСОБА_4 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.
Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.
Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості по кредитному договору, залишити без руху, про що сповістити позивача, надавши йому строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.
Розяснити, що в іншому випадку позовна заява вважається неподаною і повертається.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя

Новопсковського районного суду

Луганської області ОСОБА_5