Постанова

Іменем України

04 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 361/5018/16-ц

провадження № 61-22662св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 ,

відповідач - ОСОБА_4 ,

третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2017 року в складі судді Василишина В. О. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 01 березня 2017 року в складі колегії суддів: Приходько К. П., Голуб С. А., Сліпченка О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих дорожньо-транспортною пригодою (далі - ДТП).

Позовна заява мотивована тим, що 14 вересня 2013 року з вини ОСОБА_4 , який керував автомобілем Nissan X-Trail, відбулася ДТП, внаслідок якої пошкоджено належний їм автомобіль Daewoo Lanos.

Розмір матеріальних збитків за пошкодження транспортного засобу склав 41 140 грн. Позивачі також понесли витрати на сплату судового збору, на виготовлення: акта огляду автомобіля, ремонтної калькуляції, рахунку-фактури.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Лафорт» (далі - ПрАТ «СК «Лафорт»). Страхова компанія виплатила позивачам страхове відшкодування у розмірі 27 916,56 грн. Не відшкодованими залишилися матеріальні збитки у розмірі 13 223,44 грн.

Також під час ДТП позивачі та їхній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримали тілесні ушкодження. У дитини значно погіршився стан здоров`я, у зв`язку із чим вони вимушені періодично проходити лікування та реабілітацію. Вказували, що неправомірними діями відповідача їм завдано моральної шкоди.

На підставі викладеного ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , просили стягнути з ОСОБА_4 у рахунок відшкодування матеріальних збитків 13 223,44 грн, на відшкодування моральної шкоди 41 000 грн, з яких: на користь ОСОБА_1 - 5 000 грн, на користь ОСОБА_9 - 5 000 грн, на користь малолітнього ОСОБА_3 - 31 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_9 у рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих пошкодженням під час ДТП автомобіля Daewoo Lanos, 12 596,78 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 моральну шкоду, завдану ДТП, на користь ОСОБА_1 у розмірі 5 000 грн, ОСОБА_9 - 5 000 грн, ОСОБА_3 - 5 000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 судові витрати на користь: ОСОБА_1 у розмірі 367,95 грн, ОСОБА_9 - 367,95 грн, ОСОБА_3 - 367,95 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що внаслідок ДТП, яка відбулася з вини відповідача, позивачам завдано майнової шкоди. Також внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 позивачам та їхньому малолітньому сину завдано моральної шкоди.

Оскільки суми страхового відшкодування не достатньо для відшкодування завданих збитків, то відповідач зобов`язаний відшкодувати різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що з урахуванням протиправної поведінки відповідача, наявності вимушених змін у життєвих стосунках позивачів, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, а також те, що на момент ДТП в автомобілі перебував малолітній ОСОБА_3 , який разом із батьками пережив значний стрес від зіткнення транспортних засобів, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково.

Визначаючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 01 березня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що судом першої інстанції правильно відмовлено у задоволенні позову про стягнення 199,98 грн за складення калькуляції 24 травня 2014 року Автосервісною філією «Бровари-Авто» Публічного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація», оскільки представником позивачів не було доведено необхідність складення цього документу, а ремонт автомобіля проводився іншим суб`єктом господарської діяльності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди безпідставно взяли до уваги звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, Асоціації «УкрЕксПроБуд» від 30 травня 2014 року, оскільки цей звіт складено через значний проміжок часу після ДТП - через 8 місяців.

Суди не дослідили матеріали страхової справи щодо обставин ДТП та завданих збитків.

Крім того, суди залишили поза увагою, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 18 листопада 2013 року у справі № 910/20063/13 порушено провадження про визнання банкрутом юридичної особи - ПрАТ «СК «Лафорт».

Суди дійшли безпідставних висновків про наявність правових підстав для стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивачів та їхнього малолітнього сина, оскільки такі обставини не доведені належними та допустимими доказами.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористалися своїми правами на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

11 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у справі призначено повторний автоматизований розподіл.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 14 вересня 2013 року з вини ОСОБА_4 , який керував автомобілем Nissan X-Trail, відбулася ДТП, внаслідок якої пошкоджено належний їм автомобіль Daewoo Lanos.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаної ДТП підтверджена постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2013 року.

На проведення ремонтних робіт по відновленню автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_1 сплачено 41 166,11 грн.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, виконаного асоціацією «УкрЕксПроБуд» 30 травня 2014 року, розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Daewoo Lanos у зв`язку із його пошкодженням становить 41 140 грн. За виготовлення звіту ОСОБА_1 сплачено 300 грн.

Згідно із калькуляцією від 24 травня 2014 року Автосервісної філії «Бровари-Авто» Публічного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» вартість ремонтних робіт та запчастин для відновлення автомобіля Daewoo Lanos становить 41 166,11 грн. 13 грудня 2013 року ОСОБА_1 сплатила вказаній філії 199,98 грн, призначення платежу - оплата послуг по ремонту автомобіля.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Лафорт». Страхова компанія виплатила позивачам страхове відшкодування у розмірі 28 843,22 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду в оскаржуваній частині відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі, зокрема, створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У даному випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

На підставі викладеного суди дійшли правильного висновку, що внаслідок ДТП, яка відбулася з вини відповідача, позивачам завдано майнової шкоди. Також внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 позивачам та їхньому малолітньому сину, які всі разом стали учасниками ДТП з вини відповідача, завдано моральної шкоди.

Оскільки суми страхового відшкодування, що була відшкодована страховою компанією, розмір якої не оспорювався відповідачем під час розгляду справи, не достатньо для відшкодування завданих збитків, то відповідач зобов`язаний відшкодувати різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Крім того, відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи обставини ДТП та зібрані у справі докази, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди частково.

Визначаючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що суди безпідставно взяли до уваги звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Асоціації «УкрЕксПроБуд» від 30 травня 2014 року, оскільки суди належним чином виконали свої зобов`язання, передбачені нормами процесуального закону, зокрема сприяли всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснили особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попередили про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, проте учасники судового процесу жодних клопотань про призначення судової експертизи для визнання розміру матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля Daewoo Lanos не заявляли, тому справа розглянута на підставі наданих сторонами доказів та в межах заявлених позовних вимог.

Безпідставними є доводи касаційної скарги, що суди не дослідили матеріали страхової справи щодо обставин ДТП та завданих збитків, оскільки зібраними у справі доказами підтверджено обставини вказаної пригоди, вину відповідача у вчиненні цієї ДТП, розмір завданої шкоди та інші обставини, які необхідні для вирішення заявленого спору.

Доводи касаційної скарги, що суди залишили поза увагою зміст ухвали Господарського суду міста Києва від 18 листопада 2013 року у справі № 910/20063/13, якою порушено провадження про визнання банкрутом юридичної особи - ПрАТ «СК «Лафорт», не заслуговують на увагу, оскільки ця страхова компанія виплатила позивачам завдану шкоду в межах страхового відшкодування, а судом першої інстанції встановлено, що з 22 лютого 2016 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи - ПрАТ «СК «Лафорт», тому до участі у справі як третю особу залучено МТСБУ.

Відповідачем було заявлено клопотання про залучення до участі у справі МТСБУ. Разом з тим, відповідач не заявляв клопотань щодо необхідності залучення МТСБУ в якості відповідача у справі та не оспорював розміру виплаченого саме страховою компанією страхового відшкодування, а заперечував лише проти взяття до уваги судом звіту про оцінку вартості матеріального збитку, не надавши іншого належного та допустимого доказу на підтвердження своїх заперечень у цій частині позовних вимог.

У мотивувальній частині судових рішень наведено дані про встановлені обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунків, з яких суди виходили при задоволенні грошової вимоги.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги про безпідставне стягнення моральної шкоди, оскільки суди дійшли обґрунтованого висновку, що вищевказаною ДТП завдано моральної шкоди позивачам, серед який є малолітня дитина, та визначено її розмір, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також на підставі доказів, що додані позивачами до матеріалів справи.

Касаційний суд не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої та апеляційної інстанцій стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 ,в інтересах якого діє ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 01 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

А. І. Грушицький

В. В. Сердюк