11 січня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,
У вересні 2018 року ОСОБА_1, в особі адвоката ОСОБА_5, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в особі законного представника ОСОБА_3, треті особи: Департамент реєстраційних послуг ЗМР, Орган опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Вознесенівському району про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.
Також, у вказаній квартирі числяться зареєстрованими відповідачі у справі, які відмовилися від громадянства України, у зв'язку з прийняттям громадянства Російської Федерації. Новим місцем їх реєстрації проживання є адреса: АДРЕСА_4
Однак, реєстрація відповідачів в належній позивачу квартирі заважає їй як власнику в повній мірі і на власний розсуд користуватися та розпоряджатися належним їй майном, вона має нести додаткові витрати зі сплати комунальних платежів, обмежена в праві оформлення субсидії на житлово-комунальні послуги та вчиненні інших юридично-значимих дій зі своїм нерухомим майном, а тому ОСОБА_1 просила суд визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, та неповнолітнього ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованого за адресою: АДРЕСА_3.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на його задоволенні.
В подальшому, 11.01.2019 року позивач подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутність.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суду не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою вказаною у позовній заяві, про причини неявки суд не повідомили, процесуальним правом подати відзив на позову заяву не скористались.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, згідно до вимог частини 4 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу.
Представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Самусєва Ю.П. та представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району Малюк С.М. подали суду заяву, в яких просять суд здійснювати розгляд справи у їх відсутність, проти позову не заперечують.
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
До спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Перший протокол, Конвенція), відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Крім того, як передбачено ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно приписів ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_6 від 29.06.2004 року серії НОМЕР_5, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копією технічного паспорту.
Відповідно до посвідчених тимчасово виконуючим обов'язків нотаріуса від 17.04.2017 року заяв, а саме 63 АА 4169283 та 63 АА 4169286, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та її неповнолітній син ОСОБА_4 відмовилися від громадянства України, у зв'язку з прийняттям громадянства Російської Федерації. Новим місцем їх реєстрації проживання є адреса: АДРЕСА_4
ОСОБА_2 було видано паспорт громадянина Російської Федерації НОМЕР_1, що виданий відділенням УФМС Росії по Самарській області в Красноглинському районі м. Самара 26.08.2017 року, код підрозділу 630-008 та свідоцтво про постановлення на облік фізичної особи в податковому органі серія НОМЕР_7.
ОСОБА_3 було видано паспорт громадянина Російської Федерації НОМЕР_8, що виданий відділенням УФМС Росії по Самарській області в Красноглинському районі районні м. Самара 09.09.2017 року, код підрозділу 630-008 та свідоцтво про постановлення на облік фізичної особи в податковому органі серія НОМЕР_2
Неповнолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, було видано свідоцтво про постановлення на облік фізичної особи в податковому органі серія НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію за місцем проживання № НОМЕР_4 від 15.09.2017 року.
Також, в матеріалах справи містяться нотаріально посвідчені заяви відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, відповідно до яких останні надали свою згоду та просять зняти їх з реєстраційного обліку за адресою: Україна, АДРЕСА_3, у зв'язку з прийняттям громадянства Російської Федерації.
За вказаних обставин, суд вважає, що обравши нове громадянство та постійне місце проживання в іншій державі відповідачі у справі втратили право користування житловим приміщенням.
Разом з тим, як вбачається з довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 13.09.2018 року № 01-17/02/5848, яка надійшла до суду 17.09.2018 року, відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, не була зареєстрована у спірному приміщенні, а була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 починаючи з 18.11.2004 року по 13.01.2016 року.
Враховуючи те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не є власниками (співвласниками) спірного приміщення, набули громадянство Російської Федерації, на даний час фактично проживають та є зареєстрованими особами в іншій державі, суд вважає доведеним, що вони втратили право користування ним, у зв'язку з чим право власності позивача у даній справі підлягає захисту, оскільки згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Позовна вимога про визнання втратившим користування житловим приміщення відповідачем ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, оскільки остання не була зареєстрованою у спірному приміщенні, а тому позов слід задовольнити частково.
За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Вимоги про розподіл судових витрат понесених позивачем у зв'язку з розглядом справи, позивачем не заявлялися, тому суд відносить ці витрати на її рахунок.
Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264, 268, 280-282 Цивільно-процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3, такими, що втратили право користуванням житловим приміщенням, розташованого за адресою: АДРЕСА_3.
В решті позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.
Відповідно до п.п.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя В.О. Макаров