Ухвала

Іменем України

04 вересня2019 року

м. Київ

справа № 565/2203/17

провадження № 61-11361ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 24 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «КредоБанк» про стягнення пені,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до ПАТ «КредоБанк», у якому з урахуванням уточнень, посилаючись на пункт 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», просив стягнути із відповідача пеню у сумі 55 080 грн за період з 09 червня 2016 року по 25 грудня 2016 року та з 03 лютого 2017 року по 28 квітня 2017 року часу введення об`єкта будівництва в експлуатацію.

В обґрунтування позову зазначав, що відповідно до пункту 22 договору про участь у Фонді фінансування будівництва, у разі коли фактична загальна площа об`єкта інвестування є меншою за проектну площу об`єкта більш як на 0,5 вимірних одиниць (квадратних метра), що підтверджено даними забудовника про фактичну загальну площу об`єкта інвестування, Управитель протягом 15 банківських днів повертає Довірителю, на підставі його письмової заяви, суму коштів визначену виходячи з кількості вимірних одиниць об`єкта інвестування, на яку зменшилась загальна площа об`єкта інвестування та поточної ціни вимірної одиниці такого об`єкта на день проведення розрахунків.

Вказував, що з листа ПАТ «Кредобанк», який отримав 03 січня 2017 року, дізнався, що фактична загальна площа об`єкта інвестування складає 16,9 кв.м, оплачена ним площа об`єкта - 17,8 кв.м, різниця між проектною та фактичною загальною площею даного об`єкта складає 0,9 кв.м. Ціна за кв.м складає 10 200 грн.

08 січня 2017 року направив до ПАТ «Кредобанк» заяву про повернення коштів із зазначенням реквізитів, яку відповідач отримав 13 січня 2017 року. Проте, кошти банк повернув лише 28 квітня 2017 року.

На підставі викладеного звернувся до суду для захисту порушеного права шляхом стягнення із відповідача пені у сумі 55 080 грн.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 08 травня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

Суди, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , виходили з того, що обов`язок відповідача щодо повернення коштів, передбачений пунктом 22 договору про участь у Фонді фінансування будівництва, не є послугою чи роботою у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 24 червня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Рівненського апеляційного суду від 08 травня 2019 року відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про роз`яснення постанови Рівненського апеляційного суду від 08 травня 2019 року, виходив з того, що у поданій ОСОБА_1 заяві не наведено обставин, що підтверджують наявність труднощів розуміння постанови апеляційного суду.

01 серпня 2019 року до касаційного суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 24 червня 2019 рокуз пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження ухвали Рівненського апеляційного суду від 24 червня 2019 року, посилаючись на отримання оскаржуваної ухвали апеляційного суду лише 24 липня 2019 року, у підтвердження чого надає конверт поштової кореспонденції.

Частиною другою статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки без своєчасного отримання копії оскаржуваного судового рішення заявник позбавлений можливості як визначення необхідності подання касаційної скарги, так і її мотивування, що є обов`язковим елементом касаційної скарги згідно з вимогами статті 392 ЦПК України, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу Рівненського апеляційного суду від 24 червня 2019 року та постановити нову, якою задовольнити заяву про роз`яснення постанови Рівненського апеляційного суду від 08 травня 2019 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 14 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про роз`яснення постанови Рівненського апеляційного суду від 08 травня 2019 року у справі № 565/2203/19.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 24 червня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Рівненського апеляційного суду від 08 травня 2019 року відмовлено.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Згідно із положеннями частини третьої статті 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено до примусового виконання.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення.

Таким чином, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що із заяви про роз`яснення судового рішення вбачається, що заявник просить роз`яснити не зміст постанови апеляційного суду, а порядок її оскарження, який визначений статті 389 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду та обставини справи в межах доводів заяви, апеляційний суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що постанова Рівненського апеляційного суду від 08 травня 2019 року викладена повно і чітко, а в поданій заяві не наведено обставин, що підтверджують наявність труднощів її розуміння.

Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення апеляційним судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, а правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 24 червня 2019 року.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтею 390, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Рівненського апеляційного суду від 24 червня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 24 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «КредоБанк» про стягнення пені відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов