Ухвала

05 вересня 2019року

м. Київ

справа № 308/8390/15-ц

провадження № 61-25631св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Тітова М. Ю.,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Житлово-будівельного кооперативу «Едельвейс», Ужгородської міської ради Закарпатської області, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання свідоцтв про право власності недійсними, визнання права власності за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 07 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 07 серпня 2017 року апеляційну скаргуОСОБА_1 задоволено. Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 квітня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Визнано недійсними: свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17 грудня 2014 року № 31176503, видане Реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої зазначений ОСОБА_2 ; свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 29 грудня 2014 року № 31876435, видане Реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, на нежитлове приміщення - бокс загальною площею 18,4 кв. м за адресою: вулиця АДРЕСА_2 , власником якого зазначений ОСОБА_2 ; свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 29 грудня 2014 року № НОМЕР_1, видане Реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, на нежитлове приміщення - кладовку загальною площею 5,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого зазначений ОСОБА_2 Визнано за ОСОБА_1 право власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 07 серпня 2017 року, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 квітня 2017 року залишити в силі,посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

16 травня 2018 року справу № 308/8390/15-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Житлово-будівельного кооперативу «Едельвейс», Ужгородської міської ради Закарпатської області, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання свідоцтв про право власності недійсними, визнання права власності за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 07 серпня 2017 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддівДругої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. С. Жданова

М. Ю. Тітов