ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

справа № 645/6901/14-ц

провадження № 88-ц/4/19

30 січня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Огар І..В.,

імена (найменування) сторін:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

відповідач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Харківської області від 25 листопада 2015 року в складі колегії суддів Котелевець А.В., Кіпенка І.С., Шаповал Н.М.,

у с т а н о в и в:

В серпні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») в особі Зубицької Елліни Павлівни звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

На обґрунтування позивач вказав, що 20 серпня 2007 року з Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк»), зміненим на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»), укладено Кредитний договір № ML-701/742/2007, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 129 686,31 швейцарських франків з кінцевою датою погашення 20 серпня 2032 року.

Цього ж дня для забезпечення зобов'язань за договором кредиту укладено договори поруки: № SR-701/742/2007/1 - з ОСОБА_2, № SR-701/742/2007/2 - з ОСОБА_3

Крім того, згідно з договором іпотеки № РСL-701/742/2007 в іпотеку передано належний ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2. Договір посвідчено 20 серпня 2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васьковою Л.Є. за реєстровим № 8809.

Однак умови кредитного договору виконані не були, у зв'язку з чим станом на 25 листопада 2013 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 4 759 258 грн. 04 коп. (за тілом кредиту - 7 648,17 швейцарських франків, що еквівалентно 67 174 грн. 44 коп.; за пенею - 3 735 761 грн. 69 коп.).

На підставі Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 20 липня 2011 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право вимоги до відповідача щодо сплати суми основного боргу, процентів, нарахованих на суму основного боргу, а також штрафних санкцій.

Згідно з договором від 20 липня 2011 року право вимоги щодо заборгованості за вказаним договором кредиту відступлене на користь ТОВ «ОТП «Факторинг Україна».

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № ML-701/742/2007 від 20 серпня 2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві житлового будинку АДРЕСА_2 з наданням всіх повноважень продавця, в тому числі отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах Реєстраційної служби Харківського МУЮ, ВРЖЕУ, нотаріату; встановити початкову ціну продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, на час продажу; передати житло в управління позивача на період до його реалізації з наданням права обладнання предмета іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами; виселити та зняти з реєстрації мешканців, які проживають та зареєстровані в будинку АДРЕСА_2; стягнути з ОСОБА_1 3 654 грн. 00 коп. судового збору.

В уточнених в січні 2015 року вимогах просив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитним договором № ML-701/742/2007 від 20 серпня 2007 року станом на 27 серпня 2014 року в загальному розмірі 8 215 868 грн. 34 коп. (за тілом кредиту -108 882,37 швейцарських франків, що еквівалентно 1 650 890 грн. 72 коп.; за відсотками - 15,162149 швейцарських франків, що еквівалентно 115 962 грн. 69 коп., за пенею - 6 449 014 грн. 93 коп.).

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 травня 2015 року позов задоволено частково.

З ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» солідарно стягнуто 3 533 706 грн. 80 коп. заборгованість за Кредитним договором № ML-701/742/2007 від 20 серпня 2007 року та 3 654 грн. 00 коп. судового збору в частковому порядку - по 1 218 грн. 00 коп. з кожного.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25 листопада 2015 року в складі колегвії суддів Котелевець А.В., Кіпенка І.С., Шаповал Н.М. апеляційну скаргу ОСОБА_6 - представника ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 травня 2015 року змінено. Абзац другий резолютивної частини викладено в такій редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг» суму в розмірі 3 533 706 грн. 80 коп. Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг» суму в розмірі 3 533 706 грн. 80 коп.». В іншій частині рішення залишено без змін.

В листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Харківського апеляційного суду з заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Харківської області від 25 листопада 2015 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами судового рішення ОСОБА_3 посилалася на існування істотних для справи обставин, що існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі, а саме: на те, що вона про судовий розгляд не знала до лютого 2018 року. 12 червня 2012 року вона була знята з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3. Судові повістки направлялися за адресою, за якою вона фактично не проживала. Ознайомившись з матеріалами справи, вона дізналася, що її інтереси представляв у суді адвокат ОСОБА_7, з яким вона укладала адвокатську угоду від 02 листопада 2015 року на представництво її інтересів в цивільній справі. Зазначає, що цю угоду вона не підписувала, а від її імені підпис вчинила невідома їй особа. Крім того, вважає, що позов пред'явлено з пропуском строку позовної давності, оскільки останній платіж на погашення кредиту згідно з наданим ТОВ «ОТП Факторинг» розрахунком був здійснений 08 квітня 2011 року, а позов пред'явлено лише 22 серпня 2014 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України, частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не булі і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Наведений у статті 423 ЦПК України перелік підстав для перегляду судових рішень, що набрали законної сили, у зв'язку з нововиявленими обставинами є вичерпним.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у абзаці 1, 2 пункту 3 та пункті 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами кваліфікації нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини 2 статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до пункту 7 вказаної вище постанови такі обставини - це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і бути встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночними, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, оскільки до нововиявлених обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін або які мають значення для правильного вирішення спору. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту, ефективністю і обов'язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Враховуючи викладене, заявником не наведено обставин, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 423 ЦПК України, які б слугували підставою для задоволення заяви про перегляд судового рішення.

Відомості, наведені заявником, є підставою для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Рішення суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 не оскаржила в касаційному порядку та не позбавлена такої можливості.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Харківської області від 25 листопада 2015 року відмовити.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 25 листопада 2015 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 30 січня 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова