Справа № 352/1369/19
Провадження № 2/352/853/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого- судді Гургули В.Б.

секретаря Кожуховської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Загвіздянської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тисменицького району Івано-Франківської області про визнання права власності на землю, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,23 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Даний будинок вона успадкувала після смерті матері та оформила право власності в 2018 році.

Будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,23 га, якою користувалась її мати впродовж довгих років, право власності на земельну ділянку мати не оформила. Після смерті матері даною земельною ділянкою користується вона. В 2007 році вона звернулась до Загвіздянської сільської ради про передачу їй у власність земельної ділянки площею 0,23 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Рішенням дванадцятої сесії Загвіздянської сільської ради від 12 жовтня 2007 року «Про розгляд заяв громадян та відношень Установ і підприємств» її заяву задоволено та вирішено передати у власність земельну ділянку площею 0,23 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлових будинків. На той час вона право власності на земельну ділянку не оформляла так, як ще не було оформлено право власності на житловий будинок. Після переходу їй у власність будинку, вона використовуючи своє право, як власника будинку, а також, рішення Загвіздянської сільської ради від 12 жовтня 2007 року, звернулась з заявою до Загвіздянської сільської ради об`єднаної територіальної громади щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка зазначає, що даною земельною ділянкою впродовж довгих років користувалась її мати, а після смерті останньої і по даний час вона користується земельною ділянкою, де розташований будинок, на який вона набула право власності. Також, вона сплачує податок на землю.

Однак, рішенням Загвіздянської сільської ради об`єднаної територіальної громади від 31 травня 2019 року їй відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 в зв`язку з відсутністю земель даної категорії.

Вважає, що відмова Загвіздянської сільської ради про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в зв`язку з відсутністю земель даної категорії є незаконною, не обґрунтованою, такою, що суперечить, як нормам статей Цивільного Кодексу України і Земельного Кодексу України, так і попередньому рішенню Загвіздянської сільської ради від 12.10 2007 року, а також порушує її права, у зв`язку із чим вона змушена звернутись до суду за їх захистом.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся про час та дату судового засідання, причину неявки суду не повідомив, не подав відзиву.

Суд вважає, що при таких обставинах існуюють всі підстави ухвалити заочне рішення, на підставі ст. ст.280-282 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Даний будинок вона успадкувала після смерті матері та оформила право власності в 2018 році.

Будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,23 га, якою користувалась її мати впродовж довгих років, право власності на земельну ділянку мати не оформила. Після смерті матері даною земельною ділянкою користується позивачка. В 2007 році вона звернулась до Загвіздянської сільської ради про передачу їй у власність земельної ділянки площею 0,23 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Рішенням дванадцятої сесії Загвіздянської сільської ради від 12 жовтня 2007 року «Про розгляд заяв громадян та відношень Установ і підприємств» її заяву задоволено та вирішено передати у власність земельну ділянку площею 0,23 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлових будинків. На той час позивачка право власності на земельну ділянку не оформляла так, як ще не було оформлено право власності на житловий будинок. Після переходу їй у власність будинку, вона використовуючи своє право, як власника будинку, а також, рішення Загвіздянської сільської ради від 12 жовтня 2007 року, звернулась до Загвіздянської сільської ради об`єднаної територіальної громади щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Даною земельною ділянкою впродовж довгих років користувалась мати позивачки, а після смерті останньої і по даний час вона користується земельною ділянкою, де розташований будинок, на який вона набула право власності. Також, вона сплачує податок на землю.

Відповідно до ст.ст. 269, 270 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток та землекористувачі, а об`єктами оподаткування є земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, та земельні частки, які перебувають у власності.

Рішенням Загвіздянської сільської ради об`єднаної територіальної громади від 31 травня 2019 року позивачці відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 в зв`язку з відсутністю земель даної категорії.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, що визначені п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно із приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Також, норми ст. 120 Земельного кодексу України передбачають можливість переходу права власності на земельнуділянку у разі придбання у власність будівлі чи споруди. Тобто, згідно з ч.ч.1, 2, 4 ст. 120 Земельного кодексу України до набувача права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розташованих на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні в силу закону, незалежно від волі попереднього користувача земельної ділянки та органу, уповноваженого розпоряджатися землею (у випадку належності земельної ділянки до земель державної або комунальної власності) переходить право користування земельною ділянкою, на якій розміщені відповідні об`єкти нерухомості, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Згідно з правовою позицією ВСУ у справі за № 6-2225 цс16 від 12 жовтня 2016 року при застосуванні положень статті 120 Земельного Кодексу України у поєднанні з нормою статті 125 Земельного Кодексу України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

За таких обставин суд приходить до переконання про те, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного, відповідно до ст.120 ЗК України, ст.ст. 16, 377, 386, 392, 1222, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 247, 280-282, 263-265,ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0, 23 га за адресою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Тисменицьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач:

Загвіздянська сільська рада об`єднаної територіальної громади Тисменицького району Івано-Франківської області, місцезнаходження: вул. Липова-Осада, 22, с. Загвіздя, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77450, .

Суддя Гургула В.Б.