Єдиний унікальний номер: 378/743/19
Провадження № 2/378/208/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2019 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_1 до Ясенівської сільської ради Ставищенського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_1 з посиланням на те, що відповідно до погосподарських книг Ясенівської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки та довідки Ясенівської сільської ради, житловий будинок АДРЕСА_1 року забудови, належав до майна колгоспного двору, членами якого були: ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_3 та їх діти ОСОБА_1 і ОСОБА_1 , які набули 15 квітня 1991 року права власності на будинок як на майно колгоспного двору в рівних частках. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній батько ОСОБА_2 . Разом ним постійно до дня смерті проживали, та вступили у володіння та управління спадкового майна спадкоємці першої черги: його дружина ОСОБА_3 та діти ОСОБА_1 і ОСОБА_1 4 липня 2002 року Ставищенською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа. 12 липня 2002 року після спливу 6-місячного строку Ставищенською РДНК прийняті від ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заяви про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 та видане свідоцтво про право на спадщину за законом. Вважають, що ОСОБА_2 за життя набув право власності на ј частину житлового будинку АДРЕСА_1 року забудови, а тому це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок його смерті. В силу статей 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.) всі вищевказані спадкоємці, які постійно до дня смерті проживали із спадкодавцем, набули право на спадщину за законом в рівних частках (по 1/3 частині спадкового майна) з часу її відкриття. 11 лютого 2016 року рішенням п`ятої сесії сьомого скликання Ясенівської сільської ради Ставищенського району Київської області №34 «Про перейменування вулиць села Ясенівка» перейменовано вулицю «Червоноармійська» на вулицю « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 спадщину після смерті якої прийняли її діти, спадкоємці за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , які отримали в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Вважають, що ОСОБА_3 за життя набула право власності на 1/4 частину вищевказаного житлового будинку, як частку в майні колгоспного двору та право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 на 1/12 частину даного житлового будинку, а всього на 1/3 частину будинку, а тому це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок смерті останньої. Проте, реєстрація права власності на вказаний житловий будинок до 01.01.2013 року проведена не була та інформація щодо державної реєстрації права власності на вказаний будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня. Державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори винесла відмову у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом на частину вказаного будинку через відсутність правовстановлюючого документу на даний житловий будинок. Вказаний житловий будинок загальною площею 54,4 кв. метри, житловою площею 33,7 кв. метри, вартістю 191599 гривень. На не приватизованій земельній ділянці розташовані: житловий будинок «А-1», погріб з шийкою «Б/пг», прибудова «а», сарай-прибудова «в», літня кухня-сарай «В-1», ворота з хвірткою №1, огорожа №2.

Позивачі просять суд визнати за кожним з них право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 на 1/12 частину житлового будинку та право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_3 на 1/6 частину вказаного житлового будинку, а всього по 1/2 частині вищевказаного житлового будинку.

Позивачі в судове засідання не прибули, в позовній заяві просили справу розглядати у їх відсутність.

Представник відповідача Ясенівської сільської ради в судове засідання не прибув, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглядати без його участі (а. с. 52, 84).

Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову представником відповідача, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 року забудови, належав до майна колгоспного двору, членами якого були: ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_3 та їх діти ОСОБА_1 і ОСОБА_1 , які набули 15 квітня 1991 року права власності на будинок як на майно колгоспного двору в рівних частках (а.с. 29-32, 37).

Відповідно до копії технічного паспорта (а.с. 40-43), довідки Ясенівської сільської ради від 22 травня 2019 року № 235 (а.с. 36) вказаний житловий будинок загальною площею 54,4 кв. метри, житловою площею 33,7 кв. метри, вартістю 191599 гривень розташований на не приватизованій земельній ділянці, на якій також знаходяться погріб з шийкою „Б/пг", прибудова „а", сарай-прибудова „в", літня кухня-сарай „В-1", ворота з хвірткою № 1 та огорожа № 2.

11 лютого 2016 року рішенням п`ятої сесії сьомого скликання Ясенівської сільської ради Ставищенського району Київської області №34 „Про перейменування вулиць села Ясенівка" перейменовано вулицю „Червоноармійська" на вулицю „Польова" (а.с. 34, 38).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 14). До спадкового майна померлого належить 1/4 частина вищевказаного житлового будинку.

З копії спадкової справи (а.с. 13-16, 66-70) встановлено, що після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняли його дружина ОСОБА_3 та діти ОСОБА_1 і ОСОБА_1 , які проживаючи з ним постійно до дня смерті, вступили у володіння та управління спадковим майном. 4 липня 2002 року Ставищенською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа. 12 липня 2002 року після спливу 6-місячного строку Ставищенською РДНК прийняті від ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заяви про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 та видане свідоцтво про право на спадщину за законом. 16 липня 2019 року Ставищенською РДНК прийняті від ОСОБА_1 та ОСОБА_1 заяви про прийняття та перерозподіл спадщини.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 не відмовився від прийняття спадщини. Суд критично оцінює копію заяви ОСОБА_1 від 10 липня 2002 року про відмову від спадщини (а. с. 15), яка знаходиться у копії спадкової справи, оскільки вона подана до Ставищенської державної нотаріальної контори після закінчення шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 (а.с. 18 зв). До спадкового майна померлої належить 1/3 частина вищезазначеного житлового будинку.

З копії спадкової справи (а.с. 17-26) встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли її діти, спадкоємці за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , які отримали в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна.

13 червня та 16 липня 2019 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок (а. с. 27, 28, 71, 72).

Свідоцтво про право власності на вищевказаний будинок Ясенівською сільською радою на ім`я померлих не видавалося (а.с. 35), реєстрація права власності на даний будинок згідно відповіді КП КОР Південне БТІ до 01.01.2013 року не проводилась (а.с. 33) та в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні (а.с. 55).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР України (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно з ч. 1 ст. 529 УРСР України (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Частиною першою статті 553 УРСР України (1963 р.) передбачено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається.

Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_2 за життя набув права власності на 1/4 частину вищевказаного житлового будинку, як на майно колгоспного двору; ОСОБА_3 за життя набула права власності на 1/4 частину вищезазначеного житлового будинку, як на майно колгоспного двору та на 1/12 частину даного будинку в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , а всього на 1/3 частину вказаного будинку; позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_1 набули права власності, кожен, на 1/4 частину вищевказаного житлового будинку, як на майно колгоспного двору, на 1/12 частину даного будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , та на 1/6 частину даного будинку в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , а всього по 1/2 частині будинку АДРЕСА_2 , і оскільки відповідачем позов визнається, то його слід задовольнити.

Оскільки позивачі в позовній заяві вказали, що понесені судові витрати беруть на себе (а.с. 3-6), Ясенівська сільська рада до пред`явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 120, 524, 529, 548, 549, 553 ЦК УРСР (1963), ст.ст. 15 ч. 1, 392, 1218, 1223 ч. 2, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 2, 12, 81, 141, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 на 1/12 частину даного житлового будинку та право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_3 на 1/6 частину вказаного житлового будинку, а всього на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 45,4 кв. метри, житловою площею 33,7 кв. метри, вартістю 95799 (дев`яносто п`ять тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) гривень 50 копійок.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 на 1/12 частину даного житлового будинку та право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_3 на 1/6 частину вказаного житлового будинку, а всього на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 58,1 кв. метри, житловою площею 35,3 кв. метри, вартістю 95799 (дев`яносто п`ять тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) гривень 50 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів.

Суддя Т. Н. Скороход