Справа № 461/6419/19
Провадження № 6/461/183/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2019 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю секретаря Кузьми Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Львова подання старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Рослюка Т.С. про тимчасове обмеження виїзду за межі України,

встановив:

старший державний виконавець Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Рослюк Т.С. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 , до виконання нею своїх зобов`язань по виконанню рішення суду .

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження 58327737 з виконання судового наказу №466/9021/18 виданого 13.11.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованості в розмірі 15 877,08 гривень.

Станом на день звернення до суду, заборгованість, згідно вищевказаного виконавчого документа, боржником не погашено, хоча такій відомо про наявність виконавчого провадження. Вказує, що дії боржника, які проявляються у невиконанні та повному ігноруванні вимог державного виконавця, відсутності жодних пояснень з приводу невиконання рішення суду, роблять неможливим виконання рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання на всій території України.

Державний виконавець подав заяву про розгляд подання за його відсутності, згідно якої подання підтримав та просив задоволити.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до переконання, що таке підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Статтею 441 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів подання, у ОСОБА_1 наявна заборгованість в межах виконавчого провадження 58327737 з виконання судового наказу №466/9021/18, виданого 13.11.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованості в розмірі 15 877,08 гривень.

Відповідно ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`явилась, про причини неявки не повідомила виконавця.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності 1/2 квартири за адресою АДРЕСА_1 . Державним виконавцем скеровано подання про визначення частки у спільному майні, однак ОСОБА_1 рішення не виконує.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що боржнику відомо про наявність відкритого виконавчого провадження та строки і порядок виконання рішення суду, а державним виконавцем були вжиті належні заходи щодо встановлення майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

При цьому, наявність у ОСОБА_1 протягом тривалого часу з моменту відкриття виконавчого провадження невиконаного зобов?язання, покладеного на неї згідно вищевказаного виконавчого документа, свідчить про бездіяльність та ухилення боржника від виконання рішення суду, відтак з метою забезпечення його виконання рішення суду у встановлений Законом спосіб, слід обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконанням нею зобов`язань за виконавчим провадженням, оскільки останній відомо про наявність такого зобов`язання, а в матеріалах справи відсутні будь-які дані, що боржником вживаються спроби щодо виконання судового рішення та погашення заборгованості.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подання державного виконавця слід задовольнити та тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, до виконання нею зобов`язань, покладених на неї в межах виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в України громадян України», суд -

постановив:

Подання задоволити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 , без вилучення паспортного документа, до виконання нею своїх зобов`язань по виконанню рішення суду.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Р. Юрків