Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1885/19
Провадження № 2/553/1000/2019
У Х В А Л А

Іменем України

05.09.2019 року м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, припинення сервітуту та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні житлом, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, припинення сервітуту та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні житлом, в якій позивач вказує, що з 13.12.2017 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, спільних дітей не мають. Вони з відповідачем проживали за адресою: АДРЕСА_1 , де він був прописаний 17.12.2013 року. Останній рік між ними виникали сварки внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства, втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідач ніяким чином не приймав участі у веденні господарства, а також сплаті комунальних послуг, наносив шкоду майну. Спільне життя та збереження шлюбу стало не можливим. Шлюбні відносини припинилися з липня 2018 року.

Просить розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований 13.12.2017 року Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 256; припинити ОСОБА_4 сервітут у вигляді права користування житлом на підставі ч. 2 ст. 406 ЦПК України; усунути перешкоди у реалізації права користування та розпорядження житлом шляхом зняття ОСОБА_4 з реєстраційного обліку.

Ухвалою суду від 07.08.2019 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії, оскільки вона оформлена без додержання вимог ст. 175, 177 ЦПК України: позивачем не наведено виклад обставин, якими вона обґрунтовує позовні вимоги про припинення сервітуту та усунення перешкод у користуванні житлом з зазначенням доказів на їх підтвердження, не зазначено у позові та не надано суду, зокрема, доказів того, що відповідач не користується спірним житловим приміщенням та не проживає у ньому, доказів того, що плата за комунальні послуги нараховується також і на відповідача, проте позивач самостійно оплачує комунальні платежі, доказів існування у позивача перешкод у реалізації права користування та розпорядження житлом, як і доказів перебування у її користуванні чи власності житла, перешкоди у користуванні яким вона просить усунути, як не враховано, що відповідно до ст. 391 ЦПК України лише власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; не зазначено доказів існування сервітуту ОСОБА_4 у виді права користування житлом на підставі ч. 2 ст. 406 ЦК України, як не обґрунтовано і підстав припинення такого сервітуту, передбачених чинним законодавством; неконкретно викладено зміст позивних вимог про припинення сервітуту та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні житлом у прохальній частині позову не зазначено реквізити сервітуту, припинення якого є предметом спору, та адресу житла, перешкоди у користуванні та розпорядженні яким позивач просить усунути; позивачем не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Як встановлено в ч.ч. 2, 5 ст. 95 ЦК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивачем до позову приєднано ряд ксерокопій документів, які не завірені належним чином відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Поряд з цим, позивачем ОСОБА_3 не додано до позовної заяви документів, що підтверджують сплату судового збору за кожну позовну вимогу немайнового характеру, з урахуванням норми ч. 3 ст. 6 Законом України "Про судовий збір" № 3674-УІ від 08.07.2011 року, відповідно до якої за кожну з позовних вимог немайнового характеру судовий збір сплачується окремо за ставками, встановленими в ст. 4 зазначеного Закону для позовних вимог немайнового характеру для фізичної особи у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням норм Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" становить 768 грн. 40 коп., як не надано доказів того, що позивач звільнена від його оплати. Відповідно, за три позовні вимоги немайнового характеру позивач має сплатити судовий збір в загальному розмірі 2305 грн. 20 коп.

Посилання позивача на п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" як підставу для звільнення її від сплати судового збору є неспроможним з огляду на наступне. Згідно вказаної норми від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Разом з тим, аналізу позовних вимог, які є предметом позову ОСОБА_3 , вбачається, що даний позов подано не як законним представником в інтересах малолітньої доньки, яка є інвалідом, а від імені ОСОБА_3 з метою захисту саме її інтересів, відповідно, підстав для застосування положень п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" не вбачається.

Крім того, при зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_3 не враховано положення ст. 188 ЦПК України, відповідно до якої в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги; похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

ОСОБА_3 безпідставно об`єднано у позові позовні вимоги про розірвання шлюбу, що випливають з сімейних правовідносин, та позовні вимоги, щодо житлових правовідносин, що є неприпустимим.

Позивачу надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія ухвали від 07.08.2019 року отримана позивачем 16.08.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, проте у встановлений судом строк та станом на 05.09.2019 року недоліки позовної заяви усунуто не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, припинення сервітуту та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні житлом визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з зазначеним позовом.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - до Полтавського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна