Ухвала

25 січня 2019 року

м. Київ

справа № 161/1922/15-ц

провадження № 61-1326ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року у справі за поданням першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції Волинської області про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року головний державний виконавець першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції Волинської області Ніколайчук Т. В. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2018 року подання задоволено.

Надано головному державному виконавцю першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції Волинської області Ніколайчуку Т. В. дозвіл на примусове проникнення до квартири з гаражем АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1

Постановою Волинського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2018 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суд апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; а також ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційна скарга подана на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті провадження за такою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року у справі за поданням першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції Волинської області про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв