Ухвала

Іменем України

05 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 522/1438/19

провадження № 61-16303ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Тепло та Сервіс»,

розглянув касаційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю «Тепло та Сервіс» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2019 року під головуванням судді Домусчі Л. В. та постанову Одеського апеляційного суду від

30 липня 2019 року у складі колегії суддів: Сєвєрової Є. С., Вадовської Л. М., Колеснікова Г. Я.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

В обґрунтування заяви зазначала, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі мешкає сім`я із чотирьох осіб: вона, її чоловік та їх двоє доньок, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказувала, що з жовтня 2017 року ТОВ «Тепло та Сервіс» здійснює постачання тепла у вказаний будинок. 20 листопада 2018 року між нею та ТОВ «Тепло та Сервіс» укладено договір про надання послуг з опалення (житловий фонд) № 448/11/2018а. Єдиною підставою для обмежування або призупинення постачання до квартири АДРЕСА_1 теплової енергії є наявність із боку споживача заборгованості за спожиту послугу. Згідно з квитанцією ТОВ «Тепло та Сервіс» за грудень 2018 року у ОСОБА_1 за спожиту комунальну послугу - опалення є переплата у розмірі 967,22 грн. Між тим, 25 січня 2019 року робітниками ТОВ «Тепло та Сервіс» було здійснено відключення квартири АДРЕСА_1 від системи опалення. Доказом цього є акти-претензії від 25 січня 2019 року, 26 січня 2019 року та 27 січня 2019 року. Жодного припису чи попередження щодо відключення квартири від опалення у зимовий період їй вручено не було. При телефонній розмові стало відомо, що підставою для відключення квартири від опалення послугувало подання ОСОБА_1 до Приморського районного суду м. Одеси позовної заяви до ТОВ «Тепло та Сервіс» про визнання договору недійсним. Чотири дні, з 25 січня по 28 січня, коли на вулиці була температура менше 0 градусів, сім`я ОСОБА_1 змушена була обігрівати квартиру масляними радіаторами та кондиціонерами, які за своїми характеристиками не призначені для роботи у зимовий період.

На підставі вищевказаного ОСОБА_1 просила, в якості забезпечення позову, зобов`язати ТОВ «Тепло та Сервіс» терміново, безкоштовно, поновити послугу з опалення до квартири АДРЕСА_1 , на період опалювального сезону

2018-2019 років та заборонити ТОВ «Тепло та Сервіс» відключати та вчиняти будь-які дії з відключення від опалення квартири

АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2019 року заяву

ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви задоволено.

Зобов`язано ТОВ «Тепло та Сервіс» терміново, безкоштовно, поновити послугу з опалення до квартири АДРЕСА_1 , на період опалювального сезону

2018-2019 років та заборонено ТОВ «Тепло та Сервіс» відключати та вчиняти будь-які дії з відключення від опалення квартири

АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , до розгляду по суті позову.

Постановою Одеського апеляційного суду від 30 липня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Тепло та Сервіс» залишено без задоволення, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2019 року залишено без змін.

28 серпня 2019 року ТОВ «Тепло та Сервіс» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2019 рокута постанову Одеського апеляційного суду від 30 липня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п`ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень Верховний Суд встановив, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Такий висновок суд зробив з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою з`явою, позовним вимогам.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява підлягає задоволенню в обраний заявницею спосіб, оскільки вбачається наявність об`єктивного спору між сторонами та з метою усунення загрози неможливості або утруднення виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права при задоволенні заяви про забезпечення позову, мотивуванні судового рішення не викликає розумних сумнівів.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже, відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, за касаційною скаргою товариство з обмеженою відповідальністю «Тепло та Сервіс» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від

30 липня 2019 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Сердюк А. І. Грушицький І. М. Фаловська