ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/527/19 Справа № 180/2213/17 Суддя у 1-й інстанції - Хомченко С.І. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: державна виконавча служба Марганецького міського управління юстиції про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и л а:

У грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: державна виконавча служба Марганецького міського управління юстиції, про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки за прострочення сплати аліментів.

Зазначала, що на підставі рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2003 року та виконавчого листа №АЕ-55 від 11 квітня 2013 року відповідач з 31 березня 2003 року зобов'язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку (доходу), щомісячно до повноліття доньки.

Вказувала, що до 2009 року відповідач сплачував аліменти, а з 2009 року, з невідомих причин, перестав сплачувати аліменти у повній мірі на утримання дитини. ІНФОРМАЦІЯ_4 доньці виповнилося 18 років, у зв'язку з чим 17 жовтня 2017 року державним виконавцем ДВС Марганецького міського управління юстиції в Дніпропетровській області винесена постанова про закінчення виконавчого провадження щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого листа та повернення виконавчого документа. З 30 квітня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 за відповідачем утворилась заборгованість по виплаті позивачу аліментів на утримання доньки в розмірі 58.468 грн.79 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виплаті аліментів на утримання доньки в розмірі 58.468 грн. 79 коп. та пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 23.107 грн.62 коп.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по аліментам за період з 30 квітня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 58.468 грн.79 коп. та пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 23.107 грн.62 коп., а всього 81.576 грн.41 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив змінити рішення суду, зменшивши розмір стягнутої з нього заборгованості зі сплати аліментів до 54.268 грн. 79 коп., у задоволенні позовних вимог про стягнення пені відмовити, а у разі встановлення судом його вини у несвоєчасній сплаті аліментів, з урахуванням нового розрахунку пені, зменшити її розмір.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що довідка про розмір боргу не відповідає дійсності: не враховано квитанції про сплату ним аліментів 27 травня 2015 року - 300 грн., 23 грудня 2015 року - 500 грн., у березні 2016 року не враховано 200 грн., у квітні 2017 року недонараховано 200 грн., після закінчення виконавчого провадження ним сплачено 2.800 грн.; позивачем невірно розраховано суму пені, не враховано суму сплачених ним платежів, з урахуванням сплачених платежів сума пені складає 16.353 грн.11 коп.

ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що вважає вірною суму заборгованості по аліментам за період з 30 березня 2009 року по 20 вересні 2017 року в розмірі 56.768 грн.79 коп., оскільки дійсно деякі квитанції не були враховані державним виконавцем при здійсненні розрахунку заборгованості, погодилась з розрахунком пені, зробленим відповідачем, згідно якого розмір пені складає 16.353 грн.11 коп.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в повному обсязі не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 25 жовтня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Марганецької міської ради Дніпропетровської області, актовий запис №331 (а.с.12).

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2003 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, з останнього стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття на користь матері ОСОБА_1 1/4 частини заробітку, починаючи з 31 березня 2003 року. На виконання рішення, Марганецьким міським судом 11 квітня 2003 року було видано виконавчий лист (а.с.11), який знаходився на примусову виконанні у Марганецькому міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

З 2009 року відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання доньки.

ІНФОРМАЦІЯ_4 донька ОСОБА_3 досягла повноліття, у зв'язку з чим стягнення аліментів припинилося.

Судом першої інстанції також встановлено, що внаслідок ухилення відповідача від сплати аліментів з 30 квітня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів в розмірі 58.468 грн. 79 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця Марганецького міського ВДВС ГТУЮ Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року (а.с.6-8).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сума заборгованості відповідача встановлена згідно розрахунку заборгованості державного виконавця Марганецького міського ВДВС ГТУЮ Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року та підлягає стягненню з відповідача в розмірі 58.468 грн. 79 коп. Крім того, відповідно до ч.1 ст.196 СК України стягненню підлягає сума неустойки за період з 30 квітня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_4, розрахована наступним чином: за 2009 рік в розмірі - 997 грн.68 коп.; за 2010 рік в розмірі - 1.793 грн.75 коп.; за 2011 рік в розмірі - 1.939 грн.04 коп.; за 2012 рік в розмірі - 2.559 грн. 37 коп.; за 2013 рік в розмірі - 2.614 грн.86 коп.; за 2014 рік в розмірі - 2.895 грн.52 коп.; за 2015 рік в розмірі - 3.646 грн.82 коп.; за 2016 рік в розмірі - 3.586 грн. 64 коп.; за 2017 рік в розмірі - 3.073 грн.94 коп. Загальна сума неустойки за вказаний період становить 23.107 грн. 62 коп.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.180 Ск України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із засобів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч.Ч.1,2 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно із ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це вид забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст.196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме з таких міркувань виходив суд першої інстанції, вирахувавши пеню від суми несплачених кожного місяця аліментів за кожен день прострочення та обчисливши її в межах одного місяця.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Разом з тим, на спростування розміру визначеної державним виконавцем суми заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 58.468 грн.79 коп. відповідач надав квитанції, які свідчать про сплату ним 27 травня 2015 року - 300 грн.; 23 жовтня 2015 року - 500 грн.; 29 березня 2016 року - 500 грн.; 25 січня 2017 року - 500 грн.; 21 лютого 2017 року - 500 грн.; 22 березня 2017 року - 500 грн.; 25 квітня 2017 року - 500 грн.; 23 травня 2017 року - 500 грн.; 16 червня 2017 року - 500 грн.; 26 липня 2017 року - 500 грн.; 18 серпня 2017 року - 500 грн., що разом складає 5.300 грн. Таким чином, сума заборгованості, з урахуванням наданих відповідачем квитанцій, становить 53.168 грн.79 коп. (58.468 грн.79 коп. - 5.300 грн. = 53.168 грн.79 коп.).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, з урахуванням фактично сплачених ним коштів, здійснив розрахунок пені, згідно вказаного розрахунку загальний розмір суми пені складає 16.353 грн.11 коп. (а.с.72), у відзиві на апеляційну скаргу (а.с.97) позивач ОСОБА_1 погодилась з розрахунком пені, наведеним апелянтом та сумою пені в розмірі 16.353 грн.11 коп.

Таким чином, з урахуванням встановлених у справі обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 заборгованості по аліментам за період з 30 квітня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 53.168 грн.79 коп. та пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 16.353 грн.11 коп.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: державна виконавча служба Марганецького міського управління юстиції про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, заборгованість по аліментам за період з 30 квітня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 53.168 грн.79 коп. та пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 16.353 грн.11 коп., усього стягнути 69.521 грн. 90 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_4