Справа № 464/6206/18 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 22-ц/811/645/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні представника заінтересованої особи Чуківської-Марічко ОСОБА_1 .І. ОСОБА_2 Т.М., представниць заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова в складі судді Тімченко О.В. від 25 січня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_5 , поданої в інтересах ОСОБА_3 на рішення державного виконавця, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 25 січня 2019 року скаргу задоволено. Визнано неправомірним розрахунок заборгованості по аліментах від 7 вересня 2018 року у виконавчому провадженні ВП № 54595361 та зобов`язано державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Скочипець А.Р. здійснити перерахунок вказаної заборгованості по аліментах.

Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах якого діє представник ОСОБА_5 , на дії державного виконавця відмовити в повному обсязі. Вважає, що ухвалу прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому підлягає скасуванню. Зазначає, що враховуючи вимоги закону та ту обставину, що між сторонами виконавчого провадження (стягувач і боржник) виник спір щодо розміру заборгованості за аліментами, то такий спір відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом. Звертає увагу на те, що з відповіді на відзив, підписаної представником боржника за довіреністю ОСОБА_5 від 22 січня 2019 року та самої скарги боржника вбачається, що 26.09.2018р. боржник через представників звертався із заявою про здійснення перерахунку заборгованості, в якій фактично вимагав здійснити такий перерахунок і за рахунком, який є предметом оскарження. Таким чином, можна однозначно стверджувати, що Боржник був обізнаний про нібито порушення його прав ще 26.09.2018 року, оскільки звертався із заявою про перерахунок заборгованості за розрахунком, який оскаржується, а тому строк для подачі скарги на дії державного виконавця збіг 6 жовтня 2018 року, про що представником стягувача було заявлено під час розгляду скарги судом першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо відсутності підстав вважати, що десятиденний строк подачі скарги до суду пропущено, що призвело до необґрунтованого задоволення скарги та порушення інтересів стягувача і неповнолітньої дитини. Зазначає, що боржник вводить в оману суд стосовно розміру аліментів, адже вони встановлені у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, а не виключно із заробітку. Тобто, утримання аліментів з Боржника у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 07.09.2018 року державного виконавця Скочипець А.Р. Сихівського відділу Державної виконавчої служби міста Львів у виконавчому провадженні ВП №54595361, в даному випадку повністю відповідає нормам чинного законодавства та жодним чином не порушує прав Заявника з огляду на те, що такий розмір аліментів визначений рішенням суду, яке набрало законної сили, а визначення розміру утримання правомірно здійснюється з фактичного заробітку (доходу) Боржника, який є фізичною-особою підприємцем.

В судове засідання окрім представників заінтересованої особи (стягувачки) та заявника (боржника) решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав заможливе проводити розгляд справи у їх відсутності, зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України та те, що інтереси заявника та заінтересованої особи захищали представники.

Клопотання Начальника Сихівського ВДВС м.Львова про відкладення розгляду справи колегія суддів вважала необґрунтованим та відхилила, зважаючи на те, що посилання на перебування певного державного виконавця (без зазначення прізвища та посади) у відпустці без будь-яких підтверджуючих документів, жодним чином не свідчить про поважність причин неявки у судове засідання державного виконавця Скочипець А.Р., що є учасницею справи

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заінтересованої особи на підтримання скарги, представниць заявника в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів скарги, відзивів на неї, апеляційної скарги, відзиву на неї, а також усних та письмових заяв та пояснень учасників справи (їх представників (представниць) у судах обох інстанцій колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. 447, ч.1 ст. 449, ч.2 ст. 451 ЦПК України, ч.3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», ч.2 ст.195 СК України та задовольняючи скаргу, - виходив з того, що у провадженні Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження № 54595361 з примусового виконання виконавчого документа - виконавчого листа № 464/5635/17, виданого 23 серпня 2017 року Сихівським районним судом м.Львова, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Встановлено, що у даному виконавчому провадженні № 54595361 державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Скочипець А.Р. 7 вересня 2018 року здійснено розрахунок заборгованості по аліментах, виходячи з доходу боржника як фізичної особи підприємця, що і підтверджено відзивом державного виконавця з додатками. Згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та даних Галицької ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області (Сихівське відділення) від 20 грудня 2017 року № 39/8/13-50-13-01/15, наявних в державного виконавця, ОСОБА_3 є фізичною особою підприємцем та є платником єдиного податку (свідоцтво серії НОМЕР_1 ). Таким чином, здійснюючи розрахунок заборгованості по аліментах ФОП ОСОБА_3 , виходячи з його доходів, державний виконавець не дотримався вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Сімейного кодексу України, адже останнім чітко визначено, що заборгованість по аліментах для ФОП проводиться виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Винятки з цього правила закон не містить. Доводи державного виконавця та представника стягувача зводяться до невірного тлумачення наведених вище положень законодавства. З урахуванням, що здійснений розрахунок по аліментах від 7 вересня 2018 року не може залишатися в силі, а тому такий слід визнати неправомірним та поновити порушене право, зобов`язавши повторно здійснити такий. У зв`язку із встановленням обґрунтованості скарги ОСОБА_3 , від імені якого діє представник ОСОБА_5 , виходячи з положень ч.1, ч.2 ст.451 ЦПК України постановляє ухвалу про задоволення такої. Щодо строку звернення до суду, то враховується наступне. Представник заявника покликається, що із відповіддю Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, а отже із проведеним розрахунком ознайомилась 30 жовтня 2018 року. Скаргу до суду подано 6 листопада 2018 року. В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про ознайомлення боржником чи його представником із оскаржуваним розрахунком в інших час, такі не надано також державним виконавцем, а тому у суду немає підстав вважати, що десятиденний строк подачі скарги до суду пропущено.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону та підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду немає.

ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 звернулася в суд зі скаргою, у якій просила визнати незаконним розрахунок заборгованості по аліментах від 07.09.2018р. державного виконавця Скочипець А.Р. Сихівського відділу Державної виконавчої служби міста Львів у виконавчому провадженні ВП №54595361 та зобов`язати державного виконавця Скочипець А.Р. здійснити перерахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні ВП №54595361 за період з серпня 2017 року по вересень 2017 року та за період з січня 2018 року по червень 2018 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що у розрахунках заборгованості по аліментах від 01.06.2018р. від 11.07.2018р., 07.09.2018р. за період з січня 2018 року по червень2018 року наявні розбіжності у сумах, з яких вираховується сума і у сумах, що підлягають стягненню. А вирахування щомісячної суми, що підлягає стягненню, відповідно до останнього розрахунку заборгованості по аліментах від 07.09.2018р. за період з січня 2018 року по червень 2018 року здійснено у порядку, що суперечить ч.2 ст. 195 Сімейного кодексу України, тобто виходячи із усіх видів доходів боржника, а не з із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Як вбачається із матеріалів справи, у провадженні Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження № 54595361 з примусового виконання виконавчого документа R11; виконавчого листа № 464/5635/17, виданого 23 серпня 2017 року Сихівським районним судом м.Львова, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

У даному виконавчому провадженні № 54595361 державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Скочипець А.Р. 7 вересня 2018 року здійснено розрахунок заборгованості по аліментах, виходячи з повного доходу боржника як фізичної особи підприємця.

Однак, відповідно до ч.3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Також, згідно ч.2 ст.195 СК України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та даних Галицької ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області (Сихівське відділення) від 20 грудня 2017 року № 39/8/13-50-13-01/15 (а.с. 5-7) вбачається, що ОСОБА_3 є фізичною особою підприємцем та є платником єдиного податку (свідоцтво серії НОМЕР_1 ).

Враховуючи вказане судом першої інстанції правильно встановлено, що здійснюючи розрахунок заборгованості по аліментах ФОП ОСОБА_3 , виходячи із усіх його доходів, державний виконавець не дотрималася вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Сімейного кодексу України, адже нормами згаданих нормативно-правових актів чітко визначено, що заборгованість по аліментах для ФОП, що перебуває на спрощеній системі оподаткування проводиться виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості та винятки з цього правила закон не містить.

Окремо, щодо доводів скарги про пропуск строку на подання такої, то, слід зазначити, що строк слід розраховувати з часу отримання боржником (в особі представника) відповіді начальника держаної виконавчої служби на запит представника щодо здійсненого розрахунку, у якій керівник ВДВС підтвердив розрахунок, щодо помилковості якого було вказано у запиті, оскільки лише з такої відповіді заявник однозначно встановив неправомірність дій виконавця та відповідно зміг реагувати на це шляхом звернення до суду. Здійснення самого розрахунку та ознайомлення з ним до отримання такої відповіді про відмову у здійсненні перерахунку, слід тлумачити лише як виявлення факту помилки у розрахунку, про що вказали і представниці заявника у судовому засіданні та лише із згаданої відповіді заявник дізнався про неправомірність дій виконавця остаточно.

Така відповідь отримана заявником в особі представниці 30.10.3018 року, скарга ж подана в суд 6.11.2018 року, тобто з дотриманням десятиденного строку встановленого законом.

Щодо доводів заінтересованої особи з приводу того, що такі дії державного виконавця слід оскаржувати в позовному провадженні з посиланням на ч.3 ст. 195 СК України, то слід вважати, що вказана норма не обмежує можливості звернення до суду із скаргою, зважаючи також і на норми процесуального закону Розділ VII ЦПК України, оскільки у такій не йдеться про необхідність подання саме позову, виникнення ж спору слід вважати може мати місце і в процесі виконання рішення суду. Крім цього, подання окремого позову на стадії виконання рішення суду про стягнення аліментів слід вважати не лише не сприятиме швидкому та повному виконанню судового рішення, а навпаки сприятиме зволіканню з виконанням рішення суду та може призвести до тривалого утруднення виконання рішення суду чи навіть невиконання. Тому посилання на необхідність подання позову у даному випадку слід вважати безпідставним.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає та таку слід відхилити, залишивши оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 25 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 05 вересня 2019 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра