Провадження № 2/470/236/19
Справа № 470/661/19
У Х В А Л А

06 вересня 2019 року смт. Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Луста С.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Премьера-Ойл" про стягнення безпідставно збережених коштів,

В С Т А Н О В И В :

15 серпня 2019 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про стягнення безпідставно збережених коштів.

В позові зазначив, що він є власником земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , (раніше НОМЕР_2 ), яка належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, серія № НОМЕР_3 , виданого державним реєстратором Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області. Вказане свідоцтво було видане на заміну державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 , виданого йому 31.10.2003 року Березнегуватською селищною радою Миколаївської області. В свою чергу державний акт було видано на підставі договору купівлі-продажу № 600 від 18.05.1996 року, згідно якого позивач придбав жилий будинок з надвірними та господарськими спорудами, які були розташовані на земельній ділянці розміром 0,08 га згідно державного акту № 69 від 02.04.1993 року. Розбіжність в кадасторовому номері у вищезазначених правовстановлюючих документах пояснюється тим, що в результаті перегляду інформації про оспорювану земельну ділянку в Державному кадастрі виявлено помилку в кадастровому номері, а саме невідповідність структурних елементів кадастрового номеру індексній нумерації кадастрової картки. Оскільки кадастровий номер земельної ділянки автоматично присвоюється за допомогою програмного забезпечення державного земельного кадастру, то при внесенні відомостей до нього оспорюваній земельній ділянці було присвоєно інший кадастровий номер, а саме НОМЕР_1 . Оспорювана земельнка ділянка знаходиться у нього у власності з 18.05.1996 року. На оспорюваний земельній ділянці знаходиться нежила будівля (автозаправочна станція), яка належить відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 13.09.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Березнегуватської нотаріальної контори Марчук К.І за № 851.Обидва об`єкти нерухомого майна (оспорювана земельна ділянка та автозаправочна станція) знаходяться за однією адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач є фактичним користувачем оспорюваної земельної ділянки з 13.09.2003 року. Згідно чинного законодавства, використання землі в Україні є платним. Листом наданого відділом у Березнегуватському районі Головного управління Держгеокадастру йому було надано інформацію щодо розмірів нормативно грошової оцінки оспорюваної земельної ділянки за період з 1996 року по 2018 року для подальшого розрахунку розміру орендної плати за цю ділянку. Таким чином відповідач фактично користується земельною ділянкою та зберіг кошти, які мав сплатити йому за користування нею в період з 13.09.2003 року по дату подання позову до суду, кошти в розмірі 159873,04 грн. Листом від 05.07.2019 року він звернувся до відповідача з вимогою про повернення йому, як власнику земельної ділянки, безпідставно збережених коштів в сумі 159873,04 грн., які мав фактично сплатити йому за користування земельною ділянкою. Проте відповідач на час подання позову обов`язків щодо повернення коштів не виконав. На підставі зазначеного, просив стягнути з відповідача на свою користь 159873,04 грн за період з вересня 2003 по грудень 2018 року включно та стягнути з ТОВ "Прем`єра-Ойл" на користь ОСОБА_1 судовий збір 1589,73 грн.

Однак частиною 2 ст. 27 ЦПК України визначено правило загальної територіальної підсудності, згідно якого позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Натомість з позовної заяви вбачається, що відповідач знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Центрального районного суду м.Миколаєва.

Положенням п.1 ч.1 статті 31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частина 3 зазначеної статті передбачає, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин вважаю, що дана справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Березнегуватського районного суду Миколаївської області та підлягає передачі за підсудністю до Центрального районного суду м.Миколаєва.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Передати цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Премьера-Ойл" про стягнення безпідставно збережених коштів за підсудністю до Центрального районного суду м.Миколаєва, який знаходиться за адресою 54020, м. Миколаїв, вул. Декабристів 41/12.

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.А.Луста