Справа № 573/138/19
Номер провадження 4-с/573/1/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

01 лютого 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

заявника: ОСОБА_1,

державного виконавця: Зуєнко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Білопілля скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області Зуєнко Ксенії Миколаївни про визнання неправомірними дій та зобов'язання скасувати постанову про накладання арешту на кошти боржника та зняти арешт із рахунку

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2019 року скаржник ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області Зуєнко К.М.. Скаргу обґрунтовує тим, що рішенням Білопільського районного суду від 10 квітня 2018 року у справі № 573/356/18 із скаржника на користь ПАТ КБ «Приват Банк» було стягнуто 12 510 грн. 56 коп. заборгованості за кредитним договором та 1 616 грн. 56 коп. судових витрат, а всього: 14 127 грн. 12 коп. У подальшому 11 вересня 2018 року старшим державним виконавцем Білопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області Зуєнко К.М. на виконання рішення Білопільського районного суду Сумської області від 10 квітня 2018 року за виконавчим листом, виданого 15 червня 2018 року було відкрито виконавче провадження. Того ж дня старшим державним виконавцем Зуєнко К.М. було винесено постанову про накладання арешту на кошти боржника. Вважає, що постанова про накладання арешту на кошти боржника від 11 вересня 2018 року винесена старшим державним виконавцем Зуєнко К.М. з порушенням законодавства та підлягає скасуванню. Зазначає, що з 18 липня 2018 року вона перебуває на обліку по безробіттю. На соціальну картку № НОМЕР_1 відкриту у філії Сумського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» для отримання матеріальної допомоги по безробіттю було накладено арешт. Зазначена матеріальна допомога, яка надходила на дану соціальну картку є єдиним джерелом для існування скаржника, що порушує положення ст. 48 Конституції України, яка гарантує кожному право на достатній життєвий рівень, що включає достатнє харчування, одяг та житло. На даний час вона перебуває на лікуванні та знаходиться під наглядом у терапевта з діагнозом «жовчокам'яна хвороба, хронічний гастродуоденіт, коліт, гіпертонічна хвороба та медикаментозна алергія», має направлення до лікаря проктолога з діагнозом «доліхосигма з порушенням функції евакуляції». Оскільки накладено арешт на єдине джерело існування, вона не має змоги відвідати лікарів, що також порушує її право на медичну допомогу. Через вказані обставини та погане самопочуття скаржник пропустила строк звернення до суду із скаргою. Посилаючись на викладені вище обставини, скаржник просить поновити строк звернення зі скаргою до суду, визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Зуєнко К.М., скасувати постанову про накладення арешту на кошти боржника за виконавчим провадженням № 57178350 та зобов'язати зняти арешт з коштів боржника, що знаходяться на її рахунку, накладений на підставі постанови про арешт коштів боржника від 11 вересня 2018 року на соціальну картку № НОМЕР_1, яка відкрита у філії Сумського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України».

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 уточнила свої вимоги, а саме просила зняти арешт з коштів боржника, що знаходяться на її рахунку № НОМЕР_2, відкритого у філії Сумського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» ( соціальна картка № НОМЕР_3) накладеного на підставі постанови про арешт коштів боржника від 11 вересня 2018 року за виконавчим провадженням № 57178350.

Старший державний виконавець Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Зуєнко К.М. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги, надавши письмове заперечення на скаргу. Заперечення мотивоване тим, що 11 вересня 2018 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та того ж дня була винесена постанова про арешт коштів боржника відповідно до вимог ст. ст. 18, 48 ЗУ «Про виконавче провадження». Процесуальне рішення про арешт коштів боржника прийняте державним виконавцем в межах його прав та повноважень і відповідно вимога скаржника про визнання дій державного виконавця неправомірними в частині винесення постанови про арешт коштів боржника не підлягає задоволенню, оскільки державний виконавець наділений правом звертати стягнення на кошти боржника відповідно до норм закону. Згідно відомостей отриманих з банківських установ боржник має декілька відкритих рахунків не тільки в АТ «Ощадбанк», але в інших банківських установах. При цьому, скаржник просить зобов'язати державного виконавця скасувати постанову про арешт. Дана вимога скаржника не може бути задоволена, оскільки при скасуванні постанови про арешт коштів боржника, фактично буде знятий арешт не тільки з карткового рахунку № НОМЕР_2 на соціальній картці № НОМЕР_3, відкритого у філії Сумського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», але з інших рахунків відкритих у інших банківських установах. Станом на 31 січня 2019 року до відділу відомостей про повне або часткове виконання рішення суду від сторін виконавчого провадження не надходило. Скаржником не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду. Виконавчі дії, вчинені державним виконавцем у ході примусового виконання виконавчого документу проведені у порядку передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження». Приймаючи процесуальне рішення про арешт коштів боржника, державний виконавець діяв у межах наданих йому прав та повноважень, а відповідно постанова про арешт коштів боржника є законною і скасуванню не підлягає.

Заслухавши скаржника ОСОБА_1, старшого державного виконавця Білопільського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області Зуєнко К.М., повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали скарги та заперечення державного виконавця, оцінивши їх у сукупності, з точки зору об'єктивності, достатності та взаємозв'язку, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Обов'язковість рішень суду полягає у тому, що вони не можуть бути скасовані або змінені будь-якими адміністративними або державними органами, громадськими організаціями тощо та їх посадовими чи службовими особами; ці органи та особи не можуть винести іншого рішення у цій судовій справі; ці органи та особи не можуть приймати актів, що суперечать рішенню суду, виходячи із припущення про його неправильність; жоден орган, крім суду вищої інстанції, не може скасувати рішення суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, чітко визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Виходячи із змісту ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких основних засад як верховенство права, обов'язковість виконання рішень, законність, диспозитивність, справедливість, неупередженість, об'єктивність, гласність та відкритість, розумність строків виконавчого провадження, співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно ч. 1 до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 6, 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно зі ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру.

У справі «Горнсбі проти Греції» ЄСПЛ зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Крім того, слід наголосити, що невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

За змістом ст. 1 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Судом встановлено, що рішенням Білопільського районного суду від 10 квітня 2018 року у справі № 573/356/18 із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» стягнуто 12 510 грн. 56 коп. заборгованості за кредитним договором та 1 616 грн. 56 коп. судових витрат, а всього: 14 127 грн. 12 коп. (а. с. 5-6).

На підставі виконавчого листа, виданого 15 червня 2018 року на виконання рішення Білопільського районного суду Сумської області від 10 квітня 2018 року старшим державним виконавцем Білопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області Зуєнко К.М. 11 вересня 2018 року відкрито виконавче провадження № 57178350 (а. с. 7, 14).

Також, 11 вересня 2018 року старшим державним виконавцем Зуєнко К.М. було винесено постанову про накладання арешту на кошти боржника, що містяться на рахунках в ПАТ КБ «ПриватБанк», Філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» м. Суми, АБ «Укргазбанк» (а. с. 12-13).

Відповідно до інформацій банківських установ, а саме у філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» арештовані рахунки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_4, а також арештовані рахунки у АТ КБ «Приват Банк», які відкриті на ім'я боржника ОСОБА_1 (а. с. 27-28).

Згідно зазначених постанов старшого державного виконавця Зуєнко К.М. накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_2 ( соціальна картка № НОМЕР_3), відкритого у філії Сумського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України».

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітна в Білопільській районній філії Сумського обласного центру зайнятості з 18 липня 2018 року, що підтверджується відповідною довідкою від 26 грудня 2018 року № 1094 (а. с. 10).

У ТВБВ № 10018/080 філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_1 відкрила поточний рахунок № НОМЕР_2 на соціальній картці № НОМЕР_3, відкритого у філії Сумського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України». Кошти соціальної допомоги перераховуються заявнику на зазначений рахунок (а. с. 8-9).

Таким чином судом встановлено, що на підставі оскаржуваної постанови старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Зуєнко К.М. від 11 вересня 2018 року було накладено арешт на кошти на картковому рахунку № НОМЕР_2 ( соціальна картка № НОМЕР_3) у філії Сумського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», відкритого на ім'я ОСОБА_1, на який перераховується допомога по безробіттю.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

За змістом статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Водночас, із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що станом на день винесення оскаржуваної постанови від 11 вересня 2018 року у матеріалах виконавчого провадження № 57178350 відсутні дані про те, у ОСОБА_1 був відкритий рахунок № НОМЕР_2 у ТВБВ № 10018/080 філії - Сумського обласного відділення АТ «Ощадбанк», на який нараховувалася допомога по безробіттю.

Таким чином, судом встановлено, що старший державний виконавець Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Зуєнко К.М. при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 11 вересня 2018 року діяла у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», а тому скарга в частині визнання її дій неправомірними задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю.

З огляду на те, що на рахунок скаржника, з якого вона просить зняти арешт, дійсно зараховується допомога по безробіттю, суд вважає вимоги заявника обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню щодо зняття арешту із рахунку.

Крім того, на даний час ОСОБА_1 перебуває на лікуванні та знаходиться під наглядом у терапевта з діагнозом «жовчокам'яна хвороба, хронічний гастродуоденіт, коліт, гіпертонічна хвороба та медикаментозна алергія», має направлення до лікаря проктолога з діагнозом «доліхосигма з порушенням функції евакуляції», що підтверджується відповідними медичними довідками (а. с. 16, 20).

Оскільки накладено арешт на єдине джерело існування, скаржник вказує, що не має змоги відвідувати лікарів, що порушує її право на медичну допомогу відповідно до вимог ст. 49 Конституції України, яка гарантує кожному право на охорону здоров'я, медичну допомогу та медичне страхування. Через вказані обставини та погане самопочуття скаржник пропустила строк звернення до суду із скаргою.

Враховуючи вище викладене, суд вважає необхідним поновити скаржнику строк для звернення зі скаргою до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 19, 124 Конституції України, ст. ст. 1, 18, 48, 56, 59, 68, 70 Закону України Про виконавче провадження», ст. ст. 18, 447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із даною скаргою.

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Зуєнко Ксенії Миколаївни задовольнити частково.

Зобов'язати Білопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області звільнити з-під арешту рахунок № НОМЕР_2 відкритий на ім'я ОСОБА_1 у ТВБВ № 10018/080 філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк».

В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області безпосередньо або через Білопільський районний суд Сумської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений і підписаний 04 лютого 2019 року.

Суддя:

Справа № 573/138/19

Номер провадження 4-с/573/1/19

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина)

01 лютого 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

заявника: ОСОБА_1,

державного виконавця: Зуєнко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Білопілля скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області Зуєнко Ксенії Миколаївни про визнання неправомірними дій та зобов'язання скасувати постанову про накладання арешту на кошти боржника та зняти арешт із рахунку

В С Т А Н О В И В :

Враховуючи складність у виготовленні повного тексту ухвали, що потребує значного часу в обґрунтування доводів сторін, суд вважає за необхідне проголосити її вступну та резолютивну частину. Повний текст ухвали буде виготовлено протягом п'яти днів.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 260- 261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із даною скаргою.

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Зуєнко Ксенії Миколаївни задовольнити частково.

Зобов'язати Білопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області звільнити з-під арешту рахунок № НОМЕР_2 відкритий на ім'я ОСОБА_1 у ТВБВ № 10018/080 філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк».

В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом п'яти днів з дня проголошення її вступної та резолютивної частин.

Суддя: