Справа № 352/917/18
Провадження № 2/352/99/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Хоминець М.М.

з участю секретарів Гундич Г.В., Кукули О.С.

позивача ОСОБА_1

представників сторін ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Провідна», ОСОБА_4 про стягнення страхової виплати та відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 21.05.2018 р. звернувся в суд з позовом до відповідачів - Івано-Франківської філії ПрАТ «СК «Провідна», ОСОБА_4 про стягнення страхової виплати та відшкодування матеріальної і моральної шкоди, у якому просив стягнути: 1) з відповідача ПрАТ «СК «Провідна» - 13955,10 грн. невиплаченого страхового відшкодування за пошкодження автомобіля та 25000 грн. на відшкодування завданої внаслідок ДТП шкоди його здоров`ю; 2) з відповідача ОСОБА_4 - різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром матеріальної шкоди у сумі 18171 грн., франшизу в розмірі 500 грн. та 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 68671 грн.

Ухвалою суду від 24.05.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у рамках її розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 11.09.2018 р. проведено заміну первісного відповідача, яким є Івано-Франківська філія ПрАТ «СК «Провідна», належним відповідачем, яким є ПрАТ «СК «Провідна».

Ухвалою суду від 01.04.2019 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував тим, що 22.06.2015 р. приблизно о 13.35 год. по вул. Мазепи в м. Надвірна Івано-Франківської області відповідач ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Дачіа Логан» р.н. НОМЕР_1 , здійснюючи обгін, не переконався в тому, що водій, який рухався попереду по тій самій смузі, подав сигнал про намір повороту ліворуч, у результаті чого допустив зіткнення з автомобілем під керуванням позивача марки «Опель Вектра» р.н. НОМЕР_2 . Належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження, а сам позивач - тілесні ушкодження. По факту ДТП було внесено відомості до ЄРДР за № 0002602 від 23.06.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Постановою слідчого від 23.12.2016 р. кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення. Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.12.2017 р., якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, встановлено вину останнього у вчиненні вказаного правопорушення. Постанова місцевого суду набрала законної сили згідно постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02.02.2018 р., якою внесено зміни у мотивувальну частину постанови від 01.12.2017 р., при цьому зазначено щодо правильності висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи, проведеної у рамках кримінального провадження, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Опель Вектра» р.н. НОМЕР_2 , дорівнює ринковій вартості автомобіля, який фізично знищений у результаті ДТП, і становить 67671 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 на час ДТП була застрахована відповідачем ПрАТ «СК «Провідна», страхова компанія 24.04.2018 р. частково відшкодувала позивачу 35544,90 грн. за пошкодження автомобіля. Страхова компанія зобов`язана сплатити йому недоплачену страхову виплату в сумі 13955,10 грн. (49500 - 35544,90). Різниця між страховим відшкодуванням та фактичним розміром матеріальної шкоди у сумі 18171 грн. (67671 - 49500) та франшиза в сумі 500 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_4 Внаслідок ДТП позивач отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні з 25.06. до 03.07.2015 р. Завдана внаслідок ДТП шкода його здоров`ю складає 25000 грн., яку зобов`язана відшкодувати страхова компанія. Внаслідок ДТП позивачу спричинена також моральна шкода, яка полягає у фізичному болю і стражданнях внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, у душевних стражданнях у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача та у душевних стражданнях у зв`язку зі знищенням його автомобіля. Завдану моральну шкоду оцінює у 50000 грн., яку просив стягнути з відповідача ОСОБА_4

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Позивач пояснив, що внаслідок ДТП він отримав не лише легкі тілесні ушкодження, а отримав також тілесні ушкодження у вигляді забою хребта, м`яких тканин поперекової ділянки спини, суглобів, кількох гриж, у зв`язку з чим він декілька разів лікувався в умовах стаціонару; в загальному втрата ним працездатності склала 110 днів, на придбання лікарств та проходження МРТ він витратив 14279 грн., що підтверджується фіскальними чеками та квитанціями. Тому страхова компанія повинна відшкодувати йому вказану суму витрат на лікування згідно ст.24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно п.24.2 якої мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, а також шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності згідно ст.25 вказаного Закону.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Провідна» у судове засідання не з`явився, у наданому суді відзиві (т.1, а.с.119-123) просив розглянути справу в його відсутності, позов не визнав, посилаючись на те, що страхова компанія повністю відшкодувала позивачу оцінену матеріальну шкоду у зв`язку зі знищенням внаслідок ДТП його автомобіля та матеріальну шкоду, пов`язану з лікуванням. Максимальний розмір страхового відшкодування одному потерпілому за шкоду, заподіяну майну, згідно укладеного з ОСОБА_4 полісу обов`язкового страхуавння цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4835656 від 04.02.2015 р. становить 49500 грн. Позивач 23.06.2015 р. звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, цього ж дня представником страховика проведено огляд пошкодженого автомобіля позивача, про що складено відповідний акт огляду. Згідно замовленого страховиком звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 37/18 від 06.04.2018 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Опель Вектра» р.н. НОМЕР_2 становить 182316,08 грн. та перевищує ринкову вартість автомобіля, сума матеріального збитку дорівнює його ринковій вартості і складає 40604,90 грн. Згідно звіту про оцінку пошкодженого транспортного засобу від 16.04.2018 р. вартість пошкодженого автомобіля позивача становить 4560 грн. Сума страхового відшкодування, яка виплачена позивачу, становить 35544,90 грн. (40604,90 - 4560 - 500 грн. франшизи). Страховик 07.05.2018 р. також відшкодував позивачу 673,02 грн., з яких 640,97 грн. - обґрунтовані витрати на лікування згідно наданих позивачем фіскальних і товарних чеків за придбання лікарських препаратів за період з 22.06.2015 р. до 03.07.2015 р. та моральна шкода в розмірі 32,05 грн. (5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю). Просив у позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позов визнав частково, а саме визнав вимогу про стягнення з відповідача 500 грн. франшизи; не визнав заявлену позивачем до стягнення суму матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля у 18171 грн., що визначена згідно висновку автотоварознавчої експертизи від 18.11.2015 р., який не може братись до уваги, оскільки ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Тому належним є саме звіт про оцінку вартості матеріального збитку № 37/18 від 06.04.2018 р., відповідно до якого позивачу повністю відшкодована шкода внаслідок пошкодження автомобіля. Заявлену позивачем вимогу про відшкодування моральної шкоди визнав частково на суму 600 грн., яку вважає достатнім та розумним відшкодуванням. Щодо часткового задоволення позову на 500 грн. франшизи і 600 грн. моральної шкоди не заперечував, у решті позову просив відмовити.

Ухвалою суду від 01.04.2019 р. відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення автотоварознавчої експертизи.

Заява позивача про збільшення розміру позовних вимог від 31.05.2019 р. та відповідь на відзив ПрАТ «СК «Провідна» від 31.05.2019 р. залишені без розгляду ухвалою суду від 06.06.2019 р.

Заява позивача про збільшення розміру позовних вимог від 24.06.2019 р. залишена без розгляду ухвалою суду від 31.07.2019 р.

Ухвалою суду від 01.08.2019 р. задоволено клопотання представника позивача про витребування з Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області матеріалів кримінального провадження № 0002602 від 23.06.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, для дослідження оригіналів письмових доказів, копії яких долучені позивачем.

Заслухавши вступне слово позивача і його представника, представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, матеріали закритого кримінального провадження № 0002602 від 23.06.2015 р., суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що 22.06.2015 р. приблизно о 13.35 год. відповідач ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Дачіа Логан» р.н. НОМЕР_1 по вул. Мазепи в м. Надвірна Надвірнянського району Івано-Франківської області, здійснюючи обгін, не переконався в тому, що водій, який рухався попереду по тій самій смузі, подав сигнал про намір повороту ліворуч, у результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Опель Вектра» р.н. НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_1 Внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_4 вимог п.14.2б Правил дорожнього руху України транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

По факту ДТП внесено відомості до ЄРДР за № 0002602 від 23.06.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.к.п.4).

Постановою слідчого Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 23.12.2016 р. кримінальне провадження № 0002602 від 23.06.2015 р. закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (т.1, а.с.6-7).

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.12.2017 р., якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, встановлено вину останнього у вчиненні вказаного правопорушення (т.1, а.с.8-9).

Постанова місцевого суду набрала законної сили згідно постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02.02.2018 р., якою внесено зміни у мотивувальну частину постанови від 01.12.2017 р., при цьому зазначено щодо правильності висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (т.1, а.с.10-12).

Цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_4 як власника забезпеченого транспортного засобу на час ДТП була застрахована відповідачем ПрАТ «СК «Провідна» згідно полісу № АІ/4835656 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.02.2015 р. (т.1, а.с.28).

Внаслідок ДТП автомобіль «Опель Вектра» р.н. НОМЕР_2 , належним володільцем якого є позивач, зазнав значних механічних пошкоджень. Позивач 23.06.2015 р. звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування (т.1, а.с.125), того ж дня представником страховика проведено огляд пошкодженого автомобіля позивача, про що складено акт первинного огляду транспортного засобу від 23.06.2015 р., копія якого міститься на а.с.126 т.1.

Вказані обставини сторонами не оспорювались.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 09/18-64 від 18.11.2015 р., проведеної у рамках кримінального провадження, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Опель Вектра» р.н. НОМЕР_2 без врахування коефіцієнта фізичного зносу становить 178862,92 грн. та перевищує ринкову вартість автомобіля на момент пошкодження. Вартість матеріального збитку дорівнює ринковій вартості наданого на дослідження автомобіля, без врахування пошкоджень, отриманих у результаті ДТП, і становить 67671,66 грн. (а.к.п.84-89).

Згідно копії замовленого страховиком звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 37/18 від 06.04.2018 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Опель Вектра» р.н. НОМЕР_2 без врахування коефіцієнта фізичного зносу становить 182316,08 грн. та перевищує ринкову вартість автомобіля, сума матеріального збитку дорівнює його ринковій вартості і складає 40604,90 грн. (т.1, а.с.127-129).

При вирішенні даного спору суд визначає вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля саме на підставі висновку судової автотоварознавчої експертизи, який зроблений незадовго після ДТП, експертиза проведена незалежним судовим експертом у рамках досудового розслідування кримінального провадження, судовий експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладеного на нього обов`язку.

Суд зазначає, що надана відповідачем - страховою компанією копія звіту (дослідження) про оцінку вартості матеріального збитку належним чином не засвідчена, що ставить під сумнів належність цього письмового доказу; звіт зроблений аварійним комісаром майже через три роки після ДТП.

Суд критично оцінює посилання у відзиві представника відповідача на неналежність висновку експерта від 18.11.2015 р., оскільки позивач не мав права самостійно обирати експерта для визначення розміру шкоди. При цьому суд враховує, що судовий експерт, який має право проведення автотоварознавчої експертизи, залучався слідчим у рамках досудового розслідування кримінального провадження, позивач до залучення експерта жодного відношення не мав.

Так само критично суд оцінює твердження у судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_4 про те, що позивач погодився зі звітом щодо розміру страхового відшкодування, зробленим на замовлення страхової компанії, що підтверджується його особистим підписом у заяві про виплату страхового відшкодування (т.1, а.с.125 зв.ст.). При цьому суд враховує, що позивач 23.06.2015 р. заповнив бланк відповідної заяви, вказавши всі необхідні реквізити та проставивши свій підпис у визначених місцях, а розмір відшкодування визначено страховиком лише 06.04.2018 р.

Суд вважає необґрунтованим посилання представника відповідача ОСОБА_4 на необхідність застосування у даному випадку ст.1192 ЦК України, якою передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, з огляду на те, що у даному випадку підлягає застосуванню спеціальний закон.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка регламентує відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

З урахуванням того, що відповідач ПрАТ «СК «Провідна» 18.04.2018 р. переказав на адресу позивача через ПАТ КБ «ПриватБанк» 35544,90 грн. страхового відшкодування у зв`язку зі знищенням внаслідок ДТП його автомобіля (т.1, а.с.62), підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення із страховика 13955,10 грн. невиплаченого страхового відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, згідно розрахунку: 49500 грн. страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілого (без врахування франшизи) - 35544,90 грн.

З огляду на те, що судовим експертом у рамках досудового розслідування кримінального провадження не оцінювалась вартість пошкодженого транспортного засобу, що надана страховиком належним чином не засвідчена копія звіту про оцінку пошкодженого транспортного засобу (т.1, а.с.137-140) судом не береться до уваги з підстав, вказаних вище, - суд вважає за необхідне зобов`язати позивача передати пошкоджений автомобіль страховій компанії після відшкодування збитків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності з вимогами ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_4 18171 грн. на відшкодування матеріальної шкоди згідно розрахунку: 67671 грн. матеріального збитку - 49500 грн. страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілого (без врахування франшизи), та 500 грн. франшизи.

Позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення із страхової компанії 25000 грн. на відшкодування завданої внаслідок ДТП шкоди здоров`ю підлягає до часткового задоволення з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що внаслідок ДТП позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці правого колінного суглоба, садна в ділянці лівого ліктьового суглоба, які утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути і виступаючі частини салону автомобіля, та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дана обставина підтверджена наявним у матеріалах кримінального провадження висновком судово-медичної експертизи (а.к.п.54-55), згідно якого виставлений діагноз «забій лівого плечового, лівого колінного та лівого гомілково-ступеневого суглобів» не підтверджений об`єктивними даними і не може враховуватись у судово-медичних підсумках. Згідно даних медичних документів у ОСОБА_1 є захворювання: грижі Шморля, протрузії дисків, спондилоартроз, вторинна люмбалгія з м`язево-тонічним синдромом; перебування ОСОБА_1 на лікуванні тривалістю більше 6 днів пов`язане з обстеженням та лікуванням вказаних захворювань і не може враховуватися в судово-медичних підсумках.

Висновком комісійної судово-медичної експертизи, проведеної у рамках досудового розслідування кримінального провадження (а.к.п.178-181), підтверджено, що згідно наданих медичних документів діагнози «Забій хребта», який встановлений 22.06.2015 р. під час звернення ОСОБА_1 у травмпункт МКЛ № 1, та «Забій м`яких тканин поперекової ділянки спини», який встановлювався під час стаціонарного лікування ОСОБА_1 в травматологічному відділенні Лисецької ЦРЛ протягом 25.06.-03.07.2015 р., не підтверджені об`єктивними клінічними даними, а тому згідно примітки до п.4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не можуть враховуватися в судово-медичних підсумках.

Судом встановлено, що страховик 07.05.2018 р. відшкодував позивачу 673,02 грн., з яких 640,97 грн. - обґрунтовані витрати на лікування згідно наданих позивачем фіскальних і товарних чеків за придбання лікарських препаратів за період з 22.06.2015 р. до 03.07.2015 р. та 32,05 грн. - моральна шкода (5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю). Вказана обставина, яка позивачем не заперечувалась, підтверджена платіжним дорученням та відомістю до нього (т.1, а.с.146-147).

Вказана сума страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням позивача на стаціонарі Лисецької ЦРЛ протягом 25.06.-03.07.2015 р., відповідає вимогам п.24.2 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я.

У відповідності з вимогами ст.25 вказаного Закону у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Якщо особа була в зазначеному статусі менше вказаних розрахункових термінів, то до уваги береться середньомісячний доход з розрахунку суми сукупного доходу такої особи за попередній до настання страхового випадку календарний рік та доход протягом фактичного терміну (повні місяці) перебування особи в зазначеному статусі.

Оскільки встановлено, що період тимчасової втрати працездатності позивачем у зв`язку з отриманими внаслідок ДТП легкими тілесними ушкодженнями склав дев`ять днів, суд розраховує не отриманий позивачем, який на час ДТП не працював, дохід наступним чином: 1218 грн. мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, а саме червень 2015 р. : 30 днів = 40,60 грн. х 9 днів = 365,40 грн. Вказану суму шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, слід стягнути із страхової компанії на користь позивача.

При вирішенні вказаної позовної вимоги суд враховує, що позивачем не надано обґрунтованого розрахунку заявленої шкоди у 25000 грн.

Сторона позивача у порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надала суду належних, допустимих, достовірних та достатніх у своїй сукупності доказів на підтвердження обставин щодо отримання внаслідок ДТП інших тілесних ушкоджень, крім синця в ділянці правого колінного суглоба і садна в ділянці лівого ліктьового суглоба, які б потягнули необхідність неодноразового стаціонарного лікування та призвели до тимчасової втрати працездатності на період більше 100 днів.

У відповідності з вимогами ч. 1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що неправомірними діями відповідача ОСОБА_4 позивачу завдана моральна шкода, що полягає у фізичному болю, який позивач переніс у зв`язку з отриманими легкими тілесними ушкодженнями, у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з фізичним знищенням свого автомобіля. Позивач вже протягом чотирьох років позбавлений можливості користуватись автомобілем, у зв`язку з чим порушений звичайний ритм його життя.

Виходячи з вимог розумності і справедливості, з урахуванням характеру вчиненого адміністративного правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань позивача, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у 10000 грн.

Оскільки позивачем сплачені мінімальні розміри судового збору за заявлені вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд при частковому задоволенні позовних вимог стягує з відповідачів пропорційно понесені ним витрати по сплаті судового збору, а саме по 704,80 грн. з кожного відповідача.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 23, 1167, 1188 ч.1 п.1, 1194 ЦК України, ст. 24, 25, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Провідна», ОСОБА_4 про стягнення страхової виплати та відшкодування матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»у користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13995 (тринадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 10 коп. страхового відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, та 365 (триста шістдесят п`ять) грн. 40 коп. шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, а всього 14320 (чотирнадцять тисяч триста двадцять) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18171 (вісімнадцять тисяч сто сімдесят одну) грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 500 (п`ятсот) грн. франшизи та 10000 (десять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 28671 (двадцять вісім тисяч шістсот сімдесят одну) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» та ОСОБА_4 у користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. з кожного відповідача.

У решті позовних вимог відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_1 передати автомобіль марки «Опель-Вектра» реєстраційний номер НОМЕР_2 ПрАТ «СК «Провідна» після відшкодування збитків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідачі:

ПрАТ «СК «Провідна», 03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 25, ;

ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 09.09.2019 р.

Суддя М.М.Хоминець