Справа № 584/528/19
Провадження № 2/584/418/19
РІШЕННЯ

Іменем України

05.09.2019 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого - судді Токарєва С.М.

при секретарі Зікрати Я.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні в залі суду м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області, третя особа приватний нотаріус Путивльського районного нотаріального округу Фесенко Анатолій Олексійович, про визнання права власності на 1/2 частку домоволодіння в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мазівка Путивльського району Сумської області померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина.

До спадкового майна входить в тому числі й 1/2 частка житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спадщину після якого прийняла як спадкоємець за заповітом, але не оформила за життя, мати позивача - ОСОБА_2

Будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, позивач прийняла спадщину після її смерті, на підставі її заяви приватним нотаріусом 19.12.2016 заведена спадкова справа № 316/2016, оформила спадкові права на окреме майно, в тому числі і на майно, яке належало ОСОБА_3 .

В той же час, оформити свої спадкові права на частку будинку за вказаною адресою позивач позбавлена можливості в зв`язку з розбіжностями щодо типу нерухомого майна між документами, а саме правовстановлюючі документи - договір купівлі-продажу житлового будинку від 03.02.1992 та ухвала Путивльського районного суду Сумської області від 29.10.2003 визначають право власності ОСОБА_3 на 1/2 частку домоволодіння по АДРЕСА_1 , на яку підлягав розподілу житловий будинок, в той час як технічний паспорт, виготовлений 10.12.2018 на житловий будинок без врахування встановлених судом вимог щодо поділу житлового будинку.

Посилаючись на зазначене, просила визнати за нею право власності на 1/2 частку домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 , з виділенням у користування кімнати 3 площею 11,2 кв.м, кімнати 4 площею 14,6 кв.м, 1/2 частину сараю «Б», 1/2 частину вбиральні «У», погріб «Пг» та 1/2 частину огорожі, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , поклавши на неї всі судові витрати по справі.

У підготовче засідання позивач не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій справу просила слухати за її відсутності, позов підтримала.

Відповідач в підготовче засідання також не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позов визнав і просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки такого рішення обізнаний.

Третя особа також не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, заперечень проти задоволення позову не мала, письмових пояснень щодо позову не направила.

За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи підтверджено те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мазівка Путивльського району Сумської області померла ОСОБА_2 , мати позивача, після смерті якої відкрилася спадщина.

До спадкового майна входить 1/2 частка домоволодіння АДРЕСА_1 , яку померла ОСОБА_2 прийняла як спадкоємець за заповітом від 11.07.2008 шляхом подачі відповідної заяви приватному нотаріусу (спадкова справа № 76/2012 від 14.11.2012), але не оформила за життя, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Мазівка Путивльського району Сумської області.

Будучи спадкоємцем першої черги за законом, позивач прийняла спадщину після смерті матері (спадкова справа № 316/2016 від 19.12.2016), оформила спадкові права на окреме майно, в тому числі і на майно, яке належало ОСОБА_3 , але в оформленні спадкових прав на зазначену частку будинку за вказаною адресою позивач позбавлена можливості в зв`язку з розбіжностями щодо типу нерухомого майна між документами, а саме правовстановлюючі документи - договір купівлі-продажу житлового будинку від 03.02.1992 та ухвали Путивльського районного суду Сумської області від 29.10.2003 та від 24.01.2013 визначають право власності ОСОБА_3 на 1/2 частку домоволодіння по АДРЕСА_1 , на яку підлягав розподілу житловий будинок, в той час як технічний паспорт, виготовлений 10.12.2018 на житловий будинок без врахування встановлених судом вимог щодо поділу житлового будинку.

Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з надвірними спорудами від 03.02.1992, посвідченого 03.02.1992 секретарем виконавчого комітету Мазівської сільської ради народних депутатів Путивльського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за № 79, ОСОБА_3 придбав у власність житловий будинок садибного типу з надвірними спорудами в с. Мазівка Путивльського району Сумської області.

Згідно ухвал Путивльського районного суду Сумської області від 29.10.2003 та 24.01.2013 у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл жилого будинку і земельної ділянки, між вказаними особами було затверджено мирову угоду, згідно якої сторони добровільно розділили жилий будинок АДРЕСА_1 відповідно до другого варіанту висновку технічної експертизи Путивльського бюро технічної інвентаризації від 28.08.2003, відповідно до якого в користування ОСОБА_3 була виділена кімната 3 площею 11,2 кв.м, кімната 4 площею 14,6 кв.м, 1/2 частина сараю «Б», 1/2 частина туалету «У», погріб «Пг», 1/2 частина огорожі, що буде складати 1/2 частину від усього домоволодіння. В користування ОСОБА_4 виділяється коридор 1 площею 6,1 кв.м, кухня 2 площею 7,8 кв.м, кімната 5 площею 11,2 кв.м, 1/2 частину сараю «Б», 1/2 частину туалету «У», 1/2 частину огорожі, що буде складати 1/2 частину від усього домоволодіння.

16.01.2004 за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Путивльським БТІ зареєстровано право власності, по 1/2 частці за кожним, на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

В той же час, убачається з технічного паспорту від 10.12.2018, що його виготовлено на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно довідки характеристики нерухомого майна від 11.12.2018, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками будинку АДРЕСА_1 , рік побудови будинку 1983, відсоток зносу 30%, будь-якх самочинних перебудов та перепланувань не проводилося.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Виходячи з наведених вимог закону та встановлених обставин суд дійшов висновку, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому може бути прийнято, що є підставою для задоволення позову.

З врахуванням відповідного клопотання позивача, понесені нею витрати судом не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1220, 1261, 1268 ЦК України, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_1 , з виділенням у користування кімнати 3 площею 11,2 кв.м, кімнати 4 площею 14,6 кв.м, 1/2 частини сараю «Б», 1/2 частини вбиральні «У», погріба «Пг» та 1/2 частини огорожі, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мазівка Путивльського району Сумської області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку через Путивльський районний суд Сумської області до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв