Справа № 738/964/19
№ провадження 2/738/336/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2019 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.

за участю

секретаря: Лях Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської, Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А H О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Менської міської ради Менського району Чернігівської області, Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на частку в нерухомому спадковому майні, що розташоване по АДРЕСА_1 . Спадкоємцем першої черги за законом після його смерті була його дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцем першої черги після смерті останньої є позивач по справі ОСОБА_1 . Фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, де йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та було рекомендовано звернутися до суду..

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представники Менської міської ради Менського району Чернігівської області та Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про можливість проведення розгляду справи без участі позивача, представників відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З Відомостей із погосподарської книги про передачу (надання) земельної ділянки у власність Менської міської ради Менського району Чернігівської області № 388/12 від 08 січня 2019 року вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_2 , членом колгоспного двору була ОСОБА_3 .

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, визначено щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав і обов`язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до вимог ст. 120 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року власність колгоспного двору належить всім членам без визначення долі кожного з них.

Згідно ст. 123 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток всіх членів двору.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що зберіглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року належав на праві власності у рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Як встановлено в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Синявка Менського району Чернігівської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого виконкомом Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області 01 травня 2000 року (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно - 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 .

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, визначено щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав і обов`язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до вимог ст. 529 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ст. 548 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до копії Свідоцтва про укладення шлюбу № 26 від 26 жовтня 1947 року спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 була його дружина ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину, але юридично її не оформила (а.с. 9, 42).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем першої черги за законом після її смерті є її син, позивач по справі ОСОБА_1 , який на момент смерті останньої проживав спільно з нею (а.с.10-12, 43).

Статтею 549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року та статтею 1268 Цивільного кодексу України в редакції 2004 року спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку. який починається з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї.

В установлений законом строк позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 44).

Враховуючи, що ОСОБА_3 за життя правовстановлюючі документи на частку житлового будинку з надвірними будівлями, не оформила, позивач позбавлена можливості в нотаріальній конторі оформити спадщину на своє ім`я.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За таких обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської, Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ) право власності на спадкове майно за законом, що відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Синявка Менського району Чернігівської області), а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А. Савченко