Постанова

Іменем України

23 січня 2019 року

м. Київ

справа № 127/18534/16-ц

провадження № 61-17205св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра»,

представник позивача - Мозговий ОлексійПетрович,

відповідач - ОСОБА_2,

представник відповідача - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра» на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 31 січня 2017 року у складі колегії суддів: Іващука В. А., Міхасішина І. В., Стадника І. М.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра» (далі - ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати автомобіля.

Позовна заява мотивована тим, що згідно видаткової накладної від 06 лютого 2015 року № 1 ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра» продало, а ОСОБА_2 купив автомобіль марки Skoda Oktavia A5, 2010 року випуску, вартістю

46 тис. грн.

Факт укладення договору купівлі-продажу, крім вказаної видаткової накладної, підтверджується довідкою-рахунком від 06 лютого 2015 року № НОМЕР_3, а також копіями свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 та облікової картки від 20 грудня 2014 року № НОМЕР_2, в яких власником зазначено товариство.

04 серпня 2016 року товариство надіслало на адресу ОСОБА_2 вимогу про оплату вартості автомобіля, яку він отримав 09 серпня 2016 року. Строк оплати сплив 16 серпня 2016 року, однак вартість автомобіля останній так і не сплатив.

Ураховуючи викладене та посилаючись на положення статей 530, 1166 ЦК України, ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра» просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість з оплати автомобіля у розмірі 46 тис. грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада

2016 року у складі судді Короля О. П. позов ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра» заборгованість з оплати за автомобіль марки Skoda OktaviaA5, 2010 року випуску, у розмірі 46 тис. грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення міського суду мотивовано тим, що зобов'язання ОСОБА_2 сплатити ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра» вартість автомобіля у сумі 46 тис. грн виникло із договору купівлі-продажу від 06 лютого 2015 року, факт укладення якого підтверджується видатковою накладною від 06 лютого 2015 року № 1 та довідкою-рахунком від 06 лютого 2015 року № НОМЕР_3.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 31 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра» відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що згідно видаткової накладної від 06 лютого 2015 року № 1 ОСОБА_2 отримав автомобіль, який оцінений у 46 тис. грн. Статус ОСОБА_2 визначено як «покупець», а статус ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра» як «постачальник». Крім того, 06 лютого 2015 року на ім'я ОСОБА_2 торговельною організацією товариство з обмеженою відповідальністю «Вавілон» (далі - ТОВ «Вавілон») була видана довідка-рахунок № НОМЕР_3 про те, що йому продано автомобіль вартістю

46 тис. грн, які одержані касою торговельної організації. Таким чином,

ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра» щодо продажу належного йому автомобіля вступило у договірні відносини не з ОСОБА_2, а з торговельною організацією ТОВ «Вавілон», яке не є стороною у справі, оскільки вимог до неї позивач не заявляв. ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що між сторонами у справі виникли договірні зобов'язання, а тому немає підстав для застосування положень статей 22, 530, 1166 ЦК України, на які позивач посилається у позовній заяві.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення апеляційного суду є незаконним та необґрунтованим, судом неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи. Товариство посилалось на те, що апеляційним судом неправильно встановлено механізм продажу автомобіля Skoda Oktavia A5, оскільки договору комісії жодною зі сторін у справі не укладалося. Підтвердження вказаного є видаткова накладна, відповідно до якої вказаний автомобіль було передано від ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра» безпосередньо ОСОБА_2 При цьому судом першої інстанції було правильно встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Станом на момент укладення правочину про перехід права власності на вказаний автомобіль до ОСОБА_2 06 лютого 2015 року діяла редакція пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», відповідно до якої документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин є засвідчені підписом відповідальної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, для транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Такий вид документа, що підтверджує укладення договору купівлі-продажу автомобіля, як довідка-рахунок, діяв до прийняття Постанови Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2015 року № 941, якою з тексту постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 виключено слова «довідка-рахунок». Та обставина, що відповідач не знав про те, що автомобіль був йому проданий, не підтверджена та не доведена належними та допустимими доказами. Вказувало на те, що було укладено усний договір купівлі-продажу автомобіля. Недодержання письмової форми договору не має наслідку його недійсності.

У серпні 2017 року надійшло заперечення на касаційну скаргу від ОСОБА_2, в якому він посилався на те, що рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, а касаційна скарга ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра» є безпідставною, тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте вказаним вимогам рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що видатковою накладною від 06 лютого 2015 року № 1 ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра» продав, а ОСОБА_2 купив автомобіль марки Skoda Oktavia A5, 2010 року випуску, вартістю

46 тис. грн.

Факт купівлі-продажу, крім видаткової накладної від 06 лютого 2015 року № 1, підтверджується копією довідки-рахунку від 06 лютого 2015 року № НОМЕР_3,

а також копіями свідоцтва про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_1 та облікової картки № НОМЕР_2 від 20 грудня 2014 року, в яких власником вказане ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра».

04 серпня 2016 року ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра» надіслав на адресу ОСОБА_2 вимогу про оплату, яку він отримав 09 серпня 2016 року, згідно з якою строк оплати сплив 16 серпня 2016 року.

Вартість автомобіля ОСОБА_2 не сплатив.

У довідці-рахунку від 06 лютого 2015 року № НОМЕР_3, виданій ОСОБА_2, вказано, що йому продано і видано автомобіль марки SkodaOktavia A5, 2010 року випуску, вартістю 46 тис. грн.

Порядок переходу права власності на такий вид майна як транспортні засоби врегульований, зокрема Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» з внесеними змінами (далі - Постанова).

Станом на момент укладення правочину про перехід права власності на автомобіль до ОСОБА_2, на 06 лютого 2015 року діяла редакція

пункту 7 Постанови, відповідно до якої документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, для транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Такий вид документа, що підтверджує укладення договору купівлі-продажу автомобіля, як довідка-рахунок, діяв до прийняття Постанови Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2015 року № 941, якою з тексту Постанови Кабінету Міністрів України № 1388 виключено слова «довідка-рахунок».

Трудовим договором, укладеним з ОСОБА_2 07 жовтня 2009 року, не передбачено преміювання працівника автомобілями.

20 липня 2010 року ОСОБА_2 особисто підписав договір про внесення змін до трудового договору з працівником від 07 жовтня 2009 року № 1-53-ТД, в якому сторони домовилися доповнити основний договір пунктами 4.3 та 4.4 наступного змісту: 4.3. На час дії основного договору, роботодавець надає працівникові в користування автомобіль Skoda Oktavia A5, 1 600 куб. см;

4.4, Після закінчення першого року користування автомобілем та належного виконання посадових обов'язків, працівник має право викупити у роботодавця, наданий в користування автомобіль за ціною, погодженою між сторонами та з урахуванням заборгованості роботодавця перед лізинговою компанією - власником автомобіля.

Саме на підставі цього положення трудового договору автомобіль марки Skoda Oktavia A5 був проданий ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра», як роботодавцем, ОСОБА_2, як працівнику, який на час продажу автомобіля працював у

ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра».

08 червня 2015 року ОСОБА_2 подав заяву про звільнення і на її підставі наказом від 12 червня 2015 року № 62-К був звільнений за згодою сторін

12 червня 2015 року.

Згідно із статтею 58 ЦПК України 2004 року належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України 2004 року. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи позов ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра», суд першої інстанції, врахувавши наведені обставини справи, дійшов правильного висновку про те, що зобов'язання ОСОБА_2 сплатити ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра» вартість автомобіля у сумі 46 тис. грн виникло із договору купівлі-продажу від 06 лютого 2015 року, факт укладення якого підтверджується видатковою накладною від 06 лютого 2015 року № 1 та довідкою-рахунком

від 06 лютого 2015 року № НОМЕР_3. При цьому ОСОБА_2 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту передачі йому автомобіля як премії за виконувану роботу за трудовим договором.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення міського суду, неправильно застосував норми матеріального права до встановлених правовідносин та дійшов помилкового висновку про те, що ТОВ «Агробудівельний альянс «Астра» щодо продажу належного йому автомобіля вступило у договірні відносини не з ОСОБА_2, а з торговельною організацією ТОВ «Вавілон», яке не є стороною у справі, і вимог до якої позивач не заявляв, оскільки такий висновок спростовується встановленими обставинами справи про те, що останнє було власником спірного автомобіля, який ним було продано його працівнику ОСОБА_2 відповідно до умов укладеного трудового договору, а

ТОВ «Вавілон» оформило укладений між сторонами договір та надало довідку-рахунок для реєстрації спірного автомобіля згідно діючого Порядку державної реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів.

Отже, суд першої інстанції встановив всі обставини справи, додержуючись норм матеріального та процесуального права, зробив законний і обґрунтований висновок по суті спору під час ухвалення рішення у справі, належним чином давши оцінку наданим сторонами доказам, які є належними та достатніми для вирішення зазначеного спору.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційнускаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра» задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Вінницької області від 31 січня 2017 року скасувати, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопад 2016 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта