Постанова

Іменем України

05 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 362/4726/17

провадження № 61-3013св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересована особа - Васильківський районний відділ управління Державної міграційної служби України в Київській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року в складі колегії суддів: Немировської О. В., Чобіток А. О., Ящук Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, за участю заінтересованої особи - Васильківського районного відділу управління Державної міграційної служби України в Київській області.

Заява мотивована тим, що встановлення факту її постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року їй необхідно для упорядкування особистих документів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2017 року в складі судді Корнієнко С. В. заяву задоволено.

Установлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом до 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 підтвердила факт постійного проживання на території України станом до 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні заяви відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що рішення суду першої інстанції не містить жодних посилань на докази, на підставі яких зроблено висновок про наявність підстав для встановлення зазначеного факту.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Заяви та клопотання

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неповно з`ясував обставини справи, неправильно застосував норми чинного законодавства.

Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області надало відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Також від міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській областінадійшло клопотання про участь у судовому засіданні при розгляді справи, яке не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 ЦПК України. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному перегляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо ЦПК України не передбачено повідомлення учасників справи.

Оскільки судом касаційної інстанції не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, підстав для розгляду справи за участю міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області немає.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме - проживання на території України станом до 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 19891 року.

Встановлення факту її постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року їй необхідно для упорядкування особистих документів.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме - проживання на території України станом до 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 19891 року, заявник посилалась на те, що з невідомих причин її батьками не було належним чином оформлено документи, встановлення такого факту необхідно їй для приведення документів у відповідність до норм законодавства.

Суд апеляційної інстанції вважав, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, містить суперечливі доводи про те, що після народження заявника її батьками не було належним чином оформлено документи, тоді як до суду надано копію паспорта, з якого відомо, що ОСОБА_1 народилась у Республіці Башкортостан та є громадянкою Російської Федерації.

Відповідно до частини першої статті 234 ЦПК України 2004 року окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтями 235, 258 ЦПК України 2004 року визначено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. У заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Матеріали справи свідчать про те, що при зверненні до суду із заявою ОСОБА_1 надала копію свідоцтва про шлюб та копію першої та другої сторінок паспорта громадянина Російської Федерації строком дії з 15 квітня 2014 року до 15 квітня 2019 року. Інших доказів на підтвердження викладених у заяві доводів матеріали справи не містять.

Крім того, заява про встановлення факту подана без зазначення дати її підписання та без доказів на підтвердження сплати судового збору за її подачу, хоча з тексту заяви вбачається проведення заявником розрахунку ставки судового збору відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Рішення суду першої інстанції не містить жодних посилань на докази, на підставі яких зроблено висновок про наявність підстав для встановлення зазначеного факту. Докази повідомлення учасників справи про її розгляд та направлення їм процесуальних документів у матеріалах справи також відсутні.

Висновки апеляційного суду відповідають вимогам закону та не суперечать обставинам, що мають значення для справи. Судом апеляційної інстанції правильно застосовано закон, який підлягав застосуванню, тому підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції немає.

Доводи касаційної скарги про неналежну оцінку доказів та встановлення фактів на законність постанови суду апеляційної інстанції не впливають та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно зі статтею 400 ЦПК України.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Оскільки ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2019 року зупинено дію постанови Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року до закінчення касаційного провадження, слід поновити дію цієї постанови.

Керуючись статтями 400, 401, 402, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року залишити без змін.

Поновити дію постанови Київського апеляційного суду від 24 січня 2019 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко