Провадження № 6/750/16/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

22.12.2018 до суду надійшла заява старшого державного виконавця Деснянського ВДВС м. Чернігова ГТУЮ в Чернігівській області ОСОБА_1 про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів.

Підставою для звернення є заява стягувача ОСОБА_2 про відмову від виконання вищевказаного судового рішення.

Старший державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 не зявилась, в заяві просить розглядати без її участі.

Представник стягувача подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував.

Боржник подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави прийняти відмову стягувача від примусового виконання рішення суду, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 434 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмові формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Суд має право відмовити у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення з підстав, визначених ст.206 цього Кодексу, а саме якщо це суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.10.2014 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 16.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі по 250 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 16.09.2014 року і до виповнення дитині трьох років тобто до 24.11.2015 року.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.11.2017 збільшено розмір аліментів, що стягнуті з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини: доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 16.01.2018 рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.11.2017 скасовано. Змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 жовтня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі 500 грн щомісячно, встановивши спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом їх визначення у вигляді 1/4 частки від заробітку (доходу) батька щомісячно, розмір якої у грошовому вимірі не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист за даним рішенням перебуває на виконанні у Деснянському відділі державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку відмова стягувача від примусового виконання не суперечить закону і не порушує прав чи свобод інших осіб, в тому числі прав дитини, яка на даний час є неповнолітньою.

На підставі ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст. 434 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 про визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, задовольнити.

Прийняти відмову стягувача ОСОБА_2 від примусового виконання постанови Апеляційного суду Чернігівської області від 16.01.2018 про зміну способу стягнення аліментів, визначеного рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 жовтня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, встановивши спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом їх визначення у вигляді 1/4 частки від заробітку (доходу) батька щомісячно, розмір якої у грошовому вимірі не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Карапута