КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 вересня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Кулікова С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів,, -

ВСТАНОВИЛА:

29 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася в Солом`янський районний суд міста Києва з позовом до ФОП ОСОБА_2 з вимогами про розірвання договору стягнення грошових коштів в розмірі 5000 гривень, сплачених в якості завдатку за договором про виготовлення та передачу у власність ПВХ-конструкцій (металопластикових вікон).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 травня 2017 року нею було укладено договір з СПД - фізичною особою ОСОБА_2 , згідно з яким останній зобов`язався виготовити та передати Позивачу у власність товар у вигляді металопластикових вікон протягом 30 днів з моменту укладення договору, а Позивач зобов`язалася оплатити товар за ціною 11678 грн.

Вказує, що вона сплатила Відповідачу в якості завдатку суму в розмірі 5000 гривень, проте Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, мав намір передати Позивачу конструкції, завчасно не попередивши її, як зазначено у договорі - за добу, а тому Позивач немала змоги отримати товар.

У зв`язку з цим Позивач вимагає розірвати договір та стягнути з Відповідача сплачені нею кошти в розмірі 5000 гривень.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28 березня 2019 року відмовлено в задоволенні позовуОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення коштів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим і незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з неповним з`ясуванням судом обставин справи, що мають значення для справи. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доказам наявних в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи в позові виходив з недоведеності і необґрунтованості позову. З такими висновками суду погоджується і колегія суддів.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 травня 2017 року між ОСОБА_1 та Суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2 було укладено Договір замовлення №AG-8072_L у відповідності до якого Відповідач зобов`язався організувати роботи по виготовленню та передачі у власність Позивача ПВХ-конструкції на умовах визначених у договорі. Позивач, у свою чергу, зобов`язалася оплатити зазначені вироби в сумі 10908 гривень. В подальшому, як вбачається з відмітки у договорі, за зміну конструкції донараховано 770 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що в день підписання договорувід 16 травня 2017 року позивач сплатила суму в розмірі 5000 гривень в якості завдатку.

Відповідно до п.3.2 Договору Виконавець зобов`язаний передати у власність Замовника виготовлені вироби протягом 30 робочих днів з моменту укладення договору.

В матеріалах справи наявний висновок від 08.07.2017 року службової перевірки за фактом надходження до Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області скарги ОСОБА_1 , з якого вбачається, що 01 липня 2017 року позивачка викликала додому наряд поліції саме в той день коли до неї приїжджали невідомі люди та начебто намагалися передати їй металопластикові вікна .

У судовому засіданні Позивач підтвердила, що викликала поліцію саме в той день, коли до неї приїжджали невідомі люди та начебто намагалися передати їй металопластикові вікна.

Таким чином, Позивач фактично підтвердила, що зазначені вироби були виготовлені у передбачений законом строк, оскільки з дня укладення договору до 01 липня 2017 року пройшло саме 30 робочих днів.

З пояснень Позивача встановлено, що вона відмовилася прийняти замовлені нею металопластикові конструкції в день, коли вони були доставлені за її адресою. При цьому Позивач визнала, що вона навіть не оглядала їх, а тому не могла мати будь-яких претензій щодо якості виготовлених вікон.

В якості причин відмови від отримання замовлених вікон Позивач у судовому засіданні вказала, що вона не була завчасно попереджена про доставку на її адресу вікон, а тому не була готова прийняти їх.

В той же час Позивач не змогла надати пояснення, що саме заважало їй прийняти вікна або домовитися з Відповідачем про доставку виробів у будь-який інший наступний день.

Крім того, згідно з п.3.2 Договору лише після повної сплати вартості виробів у Відповідача виникає обов`язок з передачі Замовнику виготовленого товару.

Згідно з ч. 6 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.

Враховуючи викладені обставини суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що саме з вини ОСОБА_1 Відповідач не зміг виконати свої зобов`язання з передачі виготовленого товару, оскільки вона в односторонньому порядку відмовилася від здійснення повної оплати виробів та прийняття їх від Виконавця в день доставки.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи.

Отже, колегія суддів приходить до переконливого висновку, що судом першої інстанції надано належну оцінку доказам і вірно встановлено, що з урахуванням встановлених обставин справи позов ОСОБА_1 є не доведений і не підлягає до задоволення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а прийняте рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Керуючись ст. 7, 328, 355, 356, 369,375, 381, 382 ЦПК України,колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 березня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню до суду касаційної інстанції не підлягає.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді: Н.В. Ігнатченко

С.В. Кулікова