КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/9265/17-ц Головуючий у 1 інстанції: Литвинова І.В.
Провадження № 22-ц/824/616/2019 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Чобіток А.О.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Печерського районного суду м.Києва від 25 вересня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гровінг Стейт», до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в:

В лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначає, що 26 червня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк», яке змінило найменування на ПАТ «Родовід Банк», та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 77.2/ІЖ-241.07.1. Згідно умов договору банк надав ОСОБА_2 кредит на загальну суму 1 000 000 доларів США строком по 25 червня 2008 року зі сплатою за користування кредитом 14 % річних. З метою забезпечення виконання зобов`язання позичальника перед банком сторони уклала договір іпотеки від 26 червня 2007 року, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку банку житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, на якій розташований цей будинок. 25 червня 2009 року сторони уклали договір про внесення змін до кредитного договору, яким визначений кінцевий строк погашення кредиту 25 червня 2010 року. ОСОБА_2 свої зобов`язання перед банком не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість по кредиту 329 381, 05 доларів США; загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості та трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 5 822 241, 24 грн. ПАТ «Родовід Банк» просило у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 77.2/ІЖ-241.07.1 від 26 червня 2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , шляхом його реалізації на прилюдних торгах за початковою ціною реалізації предмета іпотеки у розмірі 13 134 826,06 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року позов ПАТ «Родовід Банк» задоволений.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 2 77.2/ІЖ-241.07.1 від 26 червня 2007 року в розмірі суми заборгованості по кредиту -329 381,05 доларів США та суми пені та трьох процентів річних в розмірі 5 822 241,24 грн. на користь ПАТ «Родовід Банк» звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_2 , шляхом його реалізації на прилюдних торгах за початковою ціною реалізації предмета іпотеки в розмірі 13 134 826,06 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» судовий збір в розмірі 1 600 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ПАТ «Родовід Банк». Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Суд не надав оцінки тому, що ПАТ «Родовід Банк» не надало доказів на підтвердження направлення ОСОБА_2 вимоги про усунення порушень відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеки». Зазначає, що ПАТ «Родовід Банк» вже зверталося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і рішенням Деснянського районного суд м. Києва від 19 квітня 2012 року цей позов було задоволено. Суд не перевірив чи виконане вказане рішення, не з`ясував обставин щодо неможливості його виконання та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову ПАТ «Родовід Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки. Суд безпідставно послався на висновок оцінювача ОСОБА_4 для встановлення вартості предмета іпотеки.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року залучено до участі в справі ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» як правонаступникаПАТ«Родовід Банк».

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

В судове засідання представник ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 26 червня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк», яке змінило своє найменування на ПАТ «Родовід Банк», та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 77.2/ІЖ-241.07.1 Відповідно до п.п. 1.1 договору банк надав позичальнику кредит на купівлю житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 1 000 000 доларів США строком по 25 червня 2008 року.

Згідно з п. 1.3 кредитного договору процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі 14 % річних.

Відповідно до п.п.4.1,4.2. кредитного договору ОСОБА_2 зобов`язався, частково погашати заборгованість за кредитом у розмірі 90 909 доларів США, починаючи з серпня 2007 року щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця.

Позичальник зобов`язався сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом до 10-го числа кожного календарного місяця включно, починаючи з місяця наступного за звітним, або у день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення готівкових грошових коштів у касу банку або безготівкового перерахування з поточного рахунку (а .с. 14-17, т. 1).

З метою забезпечення виконання у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 уклали договір іпотеки від 26 червня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мармазовою О. М., зареєстрований у реєстрі за № 5398, Відповідно до умов даного договору ОСОБА_2 передав в іпотеку банку житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій розташований цей будинок площею 0,1000 та, яка знаходиться за вказаною адресою, з цільовим призначенням - ведення будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер 0:82:189:0041 (а. с. 21-28).

13 серпня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 укладена угода про внесення змін до п. 4.1 кредитного договору від 26 червня 2007 року, збільшено зобов`язання щодо місячного погашення за кредитом розмірі 100 000 доларів США (а. с. 18, т. 1).

25 червня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 укладена угода про внесення змін до п. 1.1., 4.1., 4.2. кредитного договору. Визначено кінцевим строком погашення кредиту 25 червня 2009 року (а. с. 19, т. 1).

12 березня 2009 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір № 3 про внесення змін до кредитного договору, яким внесено зміни до п. 3.1. кредитного договору (а. с. 20, т. 1).

25 червня 2009 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 укладена угода, відповідно до якої внесені зміни до п. 1.1, 4.1, 4.2 кредитного договору - кінцевим строком погашення кредиту визначено 25 червня 2010 рік та визначено графік повернення суми кредиту.

26 червня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 укладений договір № 1 про внесення змін до договору іпотеки, відповідно до якого викладено пункт 1.2.1 та 1.2.2 розділу 1 «предмет договору» договору іпотеки у новій редакції. Визначено, що іпотекодавець зобов`язаний повернути грошові кошти у розмірі 1 000 000 доларів США, відповідно до умов кредитного договору, у строк до 25 червня 2009 року, шляхом перерахування грошових коштів на позичковий рахунок, що вказаний в п. 1.2. кредитного договору, та іпотекодавець зобов`язаний сплачувати щомісяця, до «10»-го числа кожного календарного місяця включно, починаючи з місяця наступного за звітним, а також «25» червня 2009 року, проценти за користування грошовими коштами у розмірі 14 % річних (а. с. 28, т. 1).

01 липня 2009 року ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 уклали угоду про внесення змін до договору іпотеки - змінено кінцевий строк погашення кредиту до 15 червня 2010 року (а. с. 29-31, т. 1).

У квітні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки.

ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду із зустрічним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 квітня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2012 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та задоволено зустрічний позов ПАТ «Родовід Банк» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» борг за кредитним договором в сумі 4 201 474,25 грн., з яких 2 625 661,04 грн. - основна заборгованість, 1 575 813,21 грн. - пеня, та три проценти річних, які складають 168 836,93 грн., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 1700 грн. та по сплаті інформаційно-технічних послуг в сумі 120 грн. (а. с. 96-100,101-105).

В лютому 2017 року ПАТ «Родовід Банк» звернулося з позовом до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 2 77.2/ІЖ-241.07.1 від 26 червня 2007 року в розмірі суми заборгованості по кредиту - 329 381,05 доларів США та суми пені та трьох процентів річних в розмірі 5 822 241,24 грн. - житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_2 , шляхом його реалізації на прилюдних торгах за початковою ціною реалізації предмета іпотеки в розмірі 13 134 826,06 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог.

13 лютого 2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» було укладено договір №7 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» право вимоги за кредитним договором № 77.2/ІЖ-241.07.1 від 26 червня 2007 року та договором іпотеки від 26 червня 2007 року, предметом якого є житловий будинок та земельна ділянка, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 . Згідно вказаного договору банк відступив ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» належні банку, а ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» набуло у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку. Згідно з п. 2.2. договору новий кредитор набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи, проте, не обмежуючись : право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у додатку №1 до договору. Додатком №1 до договору №7 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги визначено, що відповідно до п. 2.2. договору визначено, що до нового кредитора за кредитним договором № 77.2/ІЖ-241.07.1 від 26 червня 2007 року переходить право вимоги стягнення заборгованості, що становить: заборгованість за кредитом - 329 381,05 доларів США, заборгованість по пені та трьох процентах річних - 1 744 650,14 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 2 77.2/ІЖ-241.07.1 від 26 червня 2007 року, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про законність позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , шляхом його реалізації на прилюдних торгах.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на відсутність доказів направлення ОСОБА_2 вимоги про усунення порушень відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеки», а також не даних про виконання рішення суду про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеки» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Разом з тим, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеки» визначено, що положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

ПАТ «Родовід Банк» зазначало, що ОСОБА_2 не виконав рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 квітня 2012 року. Відповідач не спростував вказаних обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Родовід Банк» просило визначити початкову ціну реалізації предмета іпотеки в розмірі 13 134 826,06 грн., виходячи із висновку оцінювача ВОЗМБ ПАТ «Родовід Банк» ОСОБА_4 , до якого додано свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача. ОСОБА_2 не надав власної оцінки предмету іпотеки.

Відтак, визначаючи початкову ціну реалізації предмета іпотеки, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з ціни, визначеної висновку оцінювача ОСОБА_4 .

Разом з тим, вирішуючи питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд неправильно визначив розмір заборгованості, яка підлягає погашенню за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами першою, третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом статей 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правових позицій Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 28 березня 2018 року в справа № 14-10цс18, постанові від 04 липня 2018 року в справі № 14-154цс18, в постанові від 31 жовтня 2018 року в справі № 202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Як було зазначено, питання про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі вже було вирішено судом. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 квітня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» борг за кредитним договором в сумі 4 201 474,25 грн., з яких 2 625 661,04 грн. - основна заборгованість, 1 575 813,21 грн. - пеня, та три проценти річних, які складають 168 836,93 грн.

Визначений ПАТ "Родовід Банк" у позові про звернення стягнення на предмет іпотеки розмір заборгованості є відмінним від розміру заборгованості, яка стягнута з ОСОБА_2 за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 квітня 2012 року. Також розмір заборгованості визначений позивачем в іноземній валюті, що не відповідає рішенню суду, яке набрало чинності. Оскільки на підставі рішення Деснянського районного суду м.Києва від 19 квітня 2012 року з приводу розміру заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором є юридична визначеність, колегія суддів вважає, що при зверненні стягнення на предмет іпотеки має бути визначений Деснянським районним судом м.Києва розмір заборгованості - 4 201 474,25 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для включення до складу заборгованості, яка підлягає погашенню за рахунок предмета іпотеки, суми трьох процентів річних, оскільки їх стягнення згідно з ст. 625 ЦК України є заходами позадоговірної відповідальності.

Укладеним із ОСОБА_2 договором іпотеки не було включено до обсягу вимог, які забезпечуються за рахунок іпотеки, стягнення трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Враховуючи викладене, за рахунок предмета іпотеки підлягає погашенню заборгованість за кредитним договором № 2 77.2/ІЖ-241.07.1 від 26 червня 2007 року, в сумі 4 201 474,25 грн., з яких 2 625 661,04 грн. - основна заборгованість, 1 575 813,21 грн. - пеня.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року підлягає зміні в частині визначення розміру заборгованості, яка підлягає погашенню за рахунок предмета іпотеки. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Змінити рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року в частині визначення розміру заборгованості, яка підлягає погашенню за рахунок предмета іпотеки.

Звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_2 , шляхом його реалізації на прилюдних торгах за початковою ціною реалізації предмета іпотеки в розмірі 13 134 826,06 грн. в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 2 77.2/ІЖ-241.07.1 від 26 червня 2007 року в розмірі 4 201 474,25 грн., з яких 2 625 661,04 грн. - основна заборгованість, 1 575 813,21 грн. - пеня, на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гровінг Стейт».

В іншій частині рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року підлягає залишенню без змін.

Дані про учасників справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гровінг Стейт», місцезнаходження: 03115, м. Київ, просп. Перемоги, 118, офіс 206, ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки податків НОМЕР_2 ,

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Чобіток А.О.